Srećna Nova 2015. godina

Ovo je treći put da vam LiBRE! časopis želi sve najbolje u Novoj godini. Pre nego što vam poželimo lepe za Novu godinu, rezimiraćemo malo proteklu godinu iz ugla razvoja slobodnog softvera kod nas i u svetu.

U svetu je slobodan softver prepoznat kao kvalitetan i dobar model za dalji razvoj softvera uopšte. Naročito infrastrukturni slobodni softver je postao dominantan. Ovo potvrđuje potpuna dominacija slobodnog softvera na superračunarima. U proteklih nekoliko godina je uočena veća ekonomičnost stvaranja superračunara povezivanjem velikog broja slabijih računara u klaster (scale-out sistemi) u odnosu na stvaranje jednog superračunara velike procesorske i memorijske snage (scale-up sistemi). Ne samo da je scale-out kompjuting ekonomičniji, nego je i neograničen u pogledu povećanja računarske snage. Takođe, pokazalo se da je veća fleksibilnost slobodnog softvera bolja varijanta naročito za scale-out kompjuting. Konačno priznanje slobodnom softveru je došlo u protekloj godini time što je formirano više fondacija vrednih više miliona dolara kao podrška ovim projektima infrastrukturnih slobodnih softvera.

Zašto je ovo zanimljivo? Pre svega zbog promene ponašanja velikih IT kompanija koje su ranije kupovale (preuzimale) male zanimljive projekte. Time oni ne samo da su preuzimali vlasništvo nad tim softverom, nego su nametali svoj način razvoja tog softvera. Ovo je sad preokret. Investiranje u slobodni softver kroz fondacije ne predstavlja samo priznanje da su projekti dobri, nego i da je model razvoja dobar. Ono što je dobro ne treba menjati, nego samo treba podržati. Biće zanimljivo posmatrati kako će se dalje razvijati ovaj odnos između velikih IT firmi i slobodnog softvera.

U Srbiji 2014. godina je počela vrlo burno i zanimljivo. Razlaz u jednom projektu je iznedrio u januaru dve domaće GNU/Linux distribucije – Serbian Linux i TriOS Linux. U februaru FLOSS zajednice su se družile na LUGoNS BarCampu u Novom Sadu. Imali smo prezentaciju OpenStreatMap, a onda zatišje. Elementarne nepogode su verovatno poremetile kontinuitet u radu. Praktično do LUGoNS BalCConauua nije bilo većih FLOSS dešavanja.

Vredno je pomena u ovoj 2014. godini pokretanje Mumble kanala Linuks zajednice Srbije. Ovaj VoIP servis okuplja FLOSS aktiviste na redovnom sastanku sredom od 20 časova.

Što se tiče časopisa, mi smo se trudili da sve događaje ispratimo. Nismo uspeli baš sve. TriOS nismo predstavili jer imamo malih problema da kontaktiramo s njegovim razvojnim timom. Ako nam izađu u susret i uspostavimo bilo kakav kontakt sa njima, rado ćemo pisati i o TriOS Linuxu.

Naučili smo da planovi u domaćem FLOSS-u nisu svih sto posto u našim rukama. Možemo da imamo želje za narednu godinu, ali realizacija tih želja će i dalje zavisiti od mnogo faktora. Ovog puta ćemo biti skromni i poželećemo sebi još trideset brojeva, dobro zdravlje, verne čitaoce i mnogo novih saradnika. Čitaocima pored dobrog zdravlja želimo sigurne veze, stabilan softver i ispravan hardver. Ako hoćete vi nama nešto da poželite, javite se na našu već poznatu adresu elektronske pošte libre [et] lugons [dot] org .

Do čitanja,
LiBRE! tim

LiBRE! vesti

29. novembar, 2014.

Linux Mint 17.1 je objavljen

Dvadeset novembra objavljena su Cinnamon i Mate izdanja Linux Minta 17.1 kôdnog imena „Rebecca”. Novo izdanje donosi novu Linux Mint LTS strategiju. Po ovoj strategiji sva naredna izdanja biće bazirana samo na najnovijem Ubuntu LTS izdanju i imaće podršku pet godina.

Koristan link: http://j.mp/1A5ONAs

1. decembar, 2014.

Firefox 34 koristi Yahoo

Nova verzija donosi brojna sigurnosna poboljšanja; umesto Googla podrazumevanu pretragu vrši Yahoo; onemogućen je SSLv3. U novu verziju uključen je Hello - klijent za komunikaciju u realnom vremenu.

Koristan link: http://j.mp/1JQG0a3 8. decembar, 2014.

Stigao je Linux 3.18

Kako Linus Torvalds navodi, zakrpa (eng. patch) iz sedmog kandidata za izdanje (eng. rc7) je minorna, te je verzija 3.18 spremna. Ovo izdanje karakterišu poboljšanje u podršci za hardver, energetska efikasnost i ispravke bagova.

Koristan link: http://j.mp/1JQG3Tg

9. decembar, 2014.

Objavljena je Fedora 21

Novo izdanje je dostupno u verzijama za radnu stanicu (eng. Workstation), oblak (eng. cloud) i server. Radna stanica namenjena je kućnim računarima.

Koristan link: http://j.mp/1A5Pvhh

11. decembar, 2014.

NVIDIA lansirala nove upravljačke programe za Linux

Korisnici Linuxa, koji poseduju grafičke karte marke Nvidia, mogu u skorije vreme da očekuju da se u zvaničnim riznicama nađu paketi sa upravljačkim programima (eng. drivers). Podržane su poslednje verzije kernela.

Koristan link: http://j.mp/1x5g1Gi

17. decembar, 2014.

Stigao je Wifislax 5

Ova distribucija namenjena je testiranju i analizi bežičnih veza i izvođenju sigurnosnih testova. Wifislax 4.10 baziran je na distribuciji Slackware, pokreće ga kernel 3.12.35 i uključuje mogućnost odabira KDE 4.10.5 i Xfce 4.10 okruženja.

Koristan link: http://j.mp/1zUbQwV

18. decembar, 2014.

PostgreSQL 9.4

Objavljena verzija uključuje poboljšanje fleksibilnosti, skalabilnosti i performansi za više različitih korisnika baza uključujući i poboljšanja za JSON podršku.

Koristan link: http://j.mp/1xMEMsn

18. decembar, 2014.

Prvi Ubuntu telefon u februaru 2015.

Počev od druge sedmice februara 2015. godine prodavaće se Ubuntu telefon u Evropi. Ubuntu će biti instaliran na mobilni uređaj Aquaris e4.5. Proizvodi ga španska kompanija Bq.

Koristan link: http://j.mp/1ziypZw

20. decembar, 2014.

Google planira da ugradi Android u vozila

Kompanija trenutno radi na verziji Androida za vozila. Ova verzija će biti povezana sa senzorima na vozilu, imaće navigacioni sistem, biće povezana sa internetom i omogućiće, između ostalog, pregled multimedijalnog sadržaja.

Koristan link: http://j.mp/16RbJZD

Puls slobode

Da li je vrijeme da The Pirate Bay u potpunosti nestane?

Autor: Aleksandar Todorović

Početak decembra u IT svijetu je svakako obilježila racija švedske policije koja je srušila svima dobro poznati sajt za preuzimanje torenta: The Pirate Bay. Trenutno se ne može pristupiti sajtu i ne postoje indikacije o tome da li će sajt biti vraćen na mrežu ili neće. Internet je trenutno prepun sajtova koji sebe reklamiraju pod nazivom The Pirate Bay, ali u osnovi nisu ni od kakve koristi (korisnici na njima ne mogu da postavljaju nove torente, a baza torenta ili ne radi ili je previše stara da bi bila upotrebljiva).

Da li je vrijeme da The Pirate Bay zauvijek napusti internet?

Suvišno je govoriti koliki trag je ovaj sajt ostavio u svijetu u kojem živimo. Ali, budimo iskreni - sam dizajn sajta jeste odavno zastario (kao i kod koji pokreće sajt). Tu je i po malo ekstremna politika koju zastupaju, a koja se tiče reklama i, praktično, ništa novo se ne radi na sajtu već duži vremenski period.

Uzimajući u obzir sve ove mane, možemo reći da je sajt pregazilo vrijeme. Radio je odlično ono što treba da radi (indeksiranje torenta bez cenzure). Imao je najveću kolekciju torent datoteka na internetu, stekao je odličnu reputaciju i ušao je na listu sto najposjećenijih sajtova po servisu Alexa[1].

Možda je vrijeme za nešto novo? Peter Sunde, suosnivač i nekadašnji zaduženik za odnose sa javnošću u The Pirate Bayu, izjavio je sledeće:

Dobro se osjećam povodom toga što je sajt oboren možda zauvijek. Šteta je samo zbog načina na koji je došlo do toga. Planirana mirovina bi dala zajednici vrijeme da se organizuje i da lansira nešto novo, bolje, brže, pouzdanije i bez mana; nešto što ima dušu i što će moći i da je održi.

Da li je Old Pirate Bay[2] tačno ono što nam treba sada? Old Pirate Bay je torent pretraživač koji je objavio isoHunt, poznatiji kao servis koji je najveća konkurencija The Pirate Bayu.

Sam dizajn sajta ostavlja utisak kao da ste posjetili novu, unapređenu verziju The Pirate Baya. Sva funkcionalnost je tu i lako se snalaze oni koji su već koristili The Pirate Bay.

Iako jeste pomak naprijed, sajt ne predstavlja revoluciju. Sve je već viđeno, samo je proces dobio novi izgled. The Pirate Bay je svoj posao radio (i to odlično - prim.aut.) duže od decenije. Smatramo da je sada vrijeme da u potpunosti nestane sa interneta i da zajednica uskoči i revolucionizuje način na koji dijelimo datoteke (prim.aut.). U međuvremenu, Old Pirate Bay predstavlja alternativu kojom smo poprilično zadovoljni.

[1] Alexa informacije o The Pirate Bayu: http://www.alexa.com/siteinfo/thepiratebay.se
[2] Old Pirate Bay: http://oldpiratebay.org/
[3] Peter Sunde: „Otišao sam u zatvor zbog svojih ciljeva. Šta ste vi uradili?”: http://www.wired.co.uk/news/archive/2014-12/11/peter-sunde

Dve hiljade četrnaesta - godina prekretnice za slobodan softver

Autor: Jim Zemlin
Prevod i adaptacija: Stefan Nožinić

U poslednjih deset godina slobodan softver doživljava ekspanziju u sve više segmenata računarske industrije. Prilikom rekapitulacije 2014. godine, uočava se nova tendencija - razvoj softvera se u osnovi približio modelu karakterističnom za slobodni softver. U scale-out infrastrukturama* slobodan softver je prvi izbor, ustvari, praktično je nemoguće pronaći primere gde se on ne koristi u scale-out računarstvu.

Stephen O’Grady je napisao u članku „Neophodnost unapređenja” (The Scale Imperative): „Danas praktično svaka kategorija infrastrukturnog softvera - od sloja za virtuelizaciju, operativnog sistema, izvršnog okruženja (eng. runtime), baza podataka pa do cloud posredničkih ekvivalenata – ima dostupne visoko kvalitetne opcije u slobodnom softveru.”

Ekonomičnost kreiranja novih infrastruktura koje nude snažan kompjuting zahteva zajednički razvoj i zajedničko investiranje. Iako neka firma može sama da napravi novi sistem baza podataka, operativni sistem ili servisnu platformu (eng. Platform-as-a-Service – PaaS), zašto bi to uradila? Umesto toga može biti deo zajedničke investicije u istraživanju i razvoju (eng. R&D - Research and development ) cele industrije. Videli smo da je 2014. godine došlo do preokreta i da je model razvoja slobodnog softvera sada konačan izbor umesto samo jedan od izbora.

Evo i činjenica:

Na svakom sloju nalazi se dominantan projekat otvorenog koda: velika količina podataka (Hadoop), operativni sistem (Linux), IoT (Allseen), SDN (OpenDaylight), IaaS (OpenStack), PaaS (CloudFoundry), baze podataka (Mongo, MySQL) i kontejneri (Docker).

U protekloj godini je formirano nekoliko fondacija vrednih više miliona dolara: Cloud Foundry, OpenPlatform for NFV, Dronecode, a tako su osnovane i nezavisne kuće za podršku ovim ključnim projektima. Dani zanemarivanja su gotovi za glavne projekte otvorenog koda. Ljudi razumeju da neutralno rukovođenje, marketing i razvojni ekosistem, koje fondacije pružaju, daju najbolje rezultate.

Heartbleed je bio poziv za buđenje celoj tehnološkoj industriji tako što je demonstrirao međusobnu konekciju modernog softvera i zavisnosti od slobodnog softvera. Industrija je odgovorila time što je dvadeset firmi uložilo milione za osnivanje Core Infrastructure Initiative da pomogne projektima otvorenog koda. Kao što su firme usvojile model zajedničkog projektovanja i razvoja softvera, takođe su usvojile i model zajedničkog finansiranja kako bi obezbedile i unapredile kritične delove infrastrukture.

Zajedničko programiranje je doživelo ekspanziju: GitHub je dostigao to da 7,9 miliona ljudi sarađuje na preko 17,9 miliona softverskih riznica.

Hortonworks je imao investiciju od milijardu dolara. Njihovo poslovanje se ogleda u upotrebi slobodnog softvera Hadoop.

Ranije ove godine, Hadoopov rival Cloudera povećao je svoju procenjenu vrednost sa 900 miliona dolara na 4,1 milijardu dolara.Novost koja je iznenadila zajednicu slobodnog softvera - Microsoft je otvorio kôd svog .NET frejmvorka (eng.framework). To su dobre vesti za one koji koriste ovu tehnologiju.

Microsoftov novi direktor je rekao da on „voli Linux”, što je u potpunoj suprotnosti sa mišljenjem starog direktora.

Docker, projekat otvorenog koda, redefiniše kako se vrši produkcija softvera (Containers vs. VM's).

Mnoge dominantne projekte iz 2014. godine (a koji su i na listi božićnih želja autora) pokreće softver otvorenog koda: Tesla automobili, GoPro kamere, dronovi, 4K televizori.

Godina 2014. bila je prekretnica u kojoj su kompanije uvidele da je previše softvera potrebno napisati da bi one to postigle same. Oni odustaju od R&D komercijalnog softvera u korist investiranja u eksterni R&D otvorenog softvera. Oni koji dobro odigraju ovu igru, imaće veliku prednost. Oni drugi koji ne uspeju u ovoj igri - zaostaće. Doživljavamo renesansu inovacija u velikoj meri vođenoj slobodnim softverom koji pokreće snažan kompjuting kroz scale-out sisteme. Bilo je zadovoljstvo pratiti razvoj ovog trenda u ovoj godini, a u 2015. godinu ulazimo sa mnogo očekivanja.

Izvor: http://www.linux.com/news/featured-blogs/158-jim-zemlin/799252-2014-the-open-source-tipping-point

* Scale-out infrastruktura računara predviđa unapređenje snage računara dodavanjem novih čvorova i pravljenje klastera slabijih računara koji sinhrono rešavaju postavljeni problem, za razliku od scale-up infrastrukture koja unapređenje snage ostvaruje u jednom čvoru povećanjem procesorske snage i memorije.

Predstavljamo

Linux Mint 17.1 „Rebecca”

Više Ubuntu od Ubuntu-a

Autor: Dejan Maglov

Istorija

Priča o Linux Mintu je kontroverzna priča o „besmislu” forkovanja (izmeni izvornog kôda). FLOSS ne zabranjuje forkovanje u bilo koju svrhu, tako da je sa te strane Linux Mint imao pravo i mogućnost da forkuje Ubuntuov kôd. Sa druge strane, projektni zadatak koji je doveo do nastanka Linux Mint, bio je potpuno besmislen. Projektnim zadatkom Linux Mint je predvideo pravljenje desktop operativnog sistema za neiskusne korisnike Linuxa od distribucije koja je začetnik te filozofije (Ubuntu – Linux za ljudska bića) i koja je već svoj OS dovela skoro do savršenstva za tu namenu.

Da je Linux Mint bio naš domaći proizvod, sigurno bi bio najstrašnije napadnut sa svih strana. Bio bi proglašen za obični plagijat koji ne donosi ništa. Ne bi bio pohvaljen ni artwork, a pogotovo bi bio napadnut podrazumevano ugrađen vlasnički softver (Flash-plugin, java i kodeci). Linux Mint je od početka prihvaćena GNU/Linux distribucija jer je Linux Mint razvojni tim odmah u prvim verzijama svog operativnog sistema pokazao da zna da sluša želje korisnika i to čini u kontinuitetu već osam godina. Korisnici su ovo znali da cene i zato nije slučajno baš Linux Mint najpopularnija GNU/Linux distribucija.

Jasno profilisana ciljna grupa, stalno osluškivanje želja korisnika i upornost uz dozu srećnih okolnosti od najbesmislenijeg projektnog zadatka može da napravi sjajan projekat. Faktor sreće je bio presudan za rast Linux Minta. Da nije došlo do velikih promena u Gnome projektu (razvoj Gnome Shella tj. Gnome 3 i gašenja razvoja Gnome 2), Linux Mint bi najverovatnije ostala mala i ne baš toliko značajna distribucija. To ne znači da bi ovaj projekat propao, jer ko zna da sluša želje korisnika, uvek će naći problem koji treba rešiti i tako zadovoljiti njihove potrebe.

Ogromni lom koji se desio u Gnome projektu, definitivno je lansirao Linux Mint na prvo mesto popularnosti. Linux Mint tim je jedini odmah pravilno razumeo želje svojih korisnika. Shvatio je da ogromna armija Gnome korisnika nije zadovoljna Gnome Shellom. Takođe, tim je u startu shvatio da se ta armija deli na „konzervativce” koji žale što je Gnome 2 razvoj obustavljen i na „naprednjake” koji jesu za unapređenje Gnoma, ali nisu spremni na tako veliki skok.

Ubuntu, pa samim tim i Linux Mint, bile su orijentisane ka Gnomu . Gnome Shell nije bio Ubuntuov izbor za novo grafičko okruženje, pa je krenuo u avanturu razvoja sopstvenog, jedinstvenog grafičkog okruženja - Unity. Pošto ni Unity nije bio po volji korisnika, Mint je dobio priliku da se definitivno distancira od Ubuntua i učvrsti svoju poziciju zasebne GNU/Linux distribucije bazirane na Ubuntuu.

Za „naprednjake” Linux Mint razvojni tim je forkovao Gnome 3 i napravio Cinnamon grafičko okruženje. To je okruženje koje zadržava napredne efekte, ali je presloženo u klasičnom desktop stilu što podrazumeva upravljanje pomoću pokazivača miša. U početku to su bile samo izmene na izvornom Gnome 3 kôdu. Pošto je Gnome 3 još uvek u razvoju, česte izmene u izvornom kôdu su uticale na stabilnost Cinnamona. U samom Linux Mintu, razvojni tim je uspevao da pravi pravovremene izmene u sistemu i tako obezbedi stabilnost ovog grafičkog okruženja, ali ostali GNU/Linux projekti koji su pokušali da ga koriste, imali su mnogo problema. Logični sledeći korak je bio odvajanje Cinnamon projekta od Gnome 3 i nastavak samostalnog razvoja pod okriljem Linux Mint tima.

Ni „konzervativci” nisu zanemareni u Linux Mintu. Nakon obustave razvoja Gnome 2 grafičkog okruženja, pokrenut je nezavisni GNU projekat Mate. Mate je fork Gnome 3 ali na taj način da vraća utisak i funkcionalnost nekadašnjeg Gnome 2 sa specijalnim naglaskom na štednju resursa. Prva GNU/Linux distribucija koja je prepoznala potencijal ovog okruženja i koja ga je podržala, upravo je Linux Mint.

Sa Cinnamon i Mate grafičkim okruženjima, Linux Mint zaokružuje svoj podrazumevani izgled i sad niko ne može da ospori da je to ozbiljan GNU/Linux projekat.

Linux Mint 17.1

Nova stabilna verzija Linux Minta 17.1 sa kôdnim imenom „Rebecca” objavljena je 29. novembra. Da li treba sumnjati da je Rebecca prepuna izmena koje su rešenja za primedbe korisnika? Odmah se može uočiti da Rebecca nije Linux Mint 18 nego 17.1. Ovo je prvi put da kôdni broj novog Minta nije celi broj. To je izraz novog pravca razvoja ove distribucije.

Primedbe na skraćivanje životnog veka Ubuntuovih kratkoročnih izdanja (Non-LTS izdanja - sa osamnaest na devet meseci od verzije 13.04) su donele reakciju Minta i to u najkraćem mogućem roku. Izdanje iza prvog LTS izdanja (14.04) je jedini logični termin za ovu promenu.

Za Ubuntu, međuizdanja između dva LTS izdanja služe kao poligon za isprobavanje novih tehnologija. Održavanje tih izdanja duže od devet meseci je za Ubuntu bespotrebno trošenje resursa jer bi morali da paralelno održavaju više od pet različitih izdanja. Objektivno, Mintu nisu potrebni poligoni za isprobavanje tehnologija. Mintu i njegovim korisnicima potrebni su stabilna osnova i dugoročna podrška.

Od Rebecce pa nadalje, Linux Mint će za bazu koristiti samo LTS izdanja Ubuntua. To znači da će Rebecca imati podršku do 2019. godine kao i sva naredna izdanja sve do 2016. godine, kada se očekuje novo Ubuntuovo LTS izdanje. Nova Linux Mint izdanja više neće tako često menjati bazu što će razvojnom timu omogućiti da se dalje koncentriše na unapređenje jednostavnosti upotrebe i šminke. Ovo, ipak, ne znači da se sama baza neće unapređivati. Sam Ubuntu unapređuje LTS verzije na šestomesečnom nivou i trenutno je aktuelna verzija 14.04.1. Ova unapređenja su implementirana u Rebeccu.

Jedno od vidljivih unapređenja, koja su posledica unapređenja u bazi (14.04.1), jeste promena u GUI menadžeru unapređenja (eng. Software Update). Menadžer unapređenja sada ne izlistava samo datoteke koje će biti unapređene, nego ih grupiše. Tako je u višem nivou program, a u nižem nivou su datoteke njegovih međuzavisnosti koje će biti unapređene, što omogućuje korisniku da lakše odabere šta će biti unapređeno, pa na primer, ako ne želi da unapredi Firefox, otkazivanjem ovog unapređenja automatski se otkazuju i unapređenja svih njegovih međuzavisnosti.

Nova filozofija razvoja novih izdanja Linux Minta je uslovila pravljenje novog GUI alata - Kernel selektora (eng. Kernel Selection). Pretpostavlja se da će se za životnog veka jedne verzije Linux Minta promeniti više verzija kernela. Ovaj alat će omogućiti lak prelazak sa jedne verzije kernela na drugi. Još jedna Mintova aplikacija je dobila novu funkciju - USB Image Writer. Ova aplikacija za pravljenje „živih” USB medija je dobila progres bar u svom titlebaru. Ovo omogućuje praćenje izvršenja zadatka i kad je prozor minimiziran.

Cinnamon 2.4

Početkom novembra objavljena je nova verzija Cinnamona - verzija 2.4. Svoju pravu promociju doživljava upravo u Rebecci. Ne možemo reći da je nova verzija donela neko revolucionarno novo rešenje, ali jeste mnogo manjih koji korišćenje čine ugodnijim i efikasnijim. Novi Cinnamon donosi:

Poboljšanja koja štede radnu memoriju i ubrzavaju reakciju sistema na komandu.

Poliranje efekata:

Pokretanje radne površi (eng. desktop) sada započinje sa zum animacijom.

Cinnamon sada direktno upravlja login muzičkom temom koja se čuje sinhrono sa login sekvencom.

Moduli u Cinnamon Settingsu kao i kategorije u menijima aplikacija su sada poređani po alfabetu.

Prečica za tastaturu CTRL+e sada otvara Home direktorijum.

Poboljšanja podrške hardveru:

Tačpedi (eng. touchpad) sa konfigurabilnim funkcijama dobili su funkcije klika sa dva i tri prsta (podrazumevano podešeno kao funkcije levog klika i klika srednjeg dugmeta miša).

Kompozing (providnost) je sada podesiv u modu punog ekrana i promena ne zahteva restart grafičkog okruženja. Ovo omogućava isključenje kompozinga kad aplikacija zahteva maksimalnu brzinu.

Unapređenje GUI alata za podešavanje sistema.

Redizajniran je GUI za promenu teme grafičkog okruženja. Ove promene olakšavaju odabir i promenu podrazumevane teme grafičkog okruženja.

Redizajniran je GUI za promenu pozadinske slike radne površi. Novi GUI prikazuje sve direktorijume koji sadrže pozadinske slike (eng. Wallpaper) i lako je dodati još novih datoteka. Redizajn GUI-a prati novi aplet (eng. applet) za prikaz slajdova, napravljenih od više pozadinskih slika.

Novi su i GUI za podešavanje mreže (eng. Network), privatnosti podataka (eng. Privacy) kao i podešavanja prozorčića sa obaveštenjima sistema (eng. Notification).

Unapređene su Cinnamon aplikacije.

Nemo (upravljač datotekama) je dobio unapređenu traku sa alatima i dugmići su postali konfigurabilni. Nemo je dobio i ambleme koji mogu da se dodaju uz ikonice datoteka.

Podešavanje prijavnog ekrana (eng. Login Screen) je unapređeno. Teme se lako menjaju i dodaju nove, a samo podešavanje procesa prijave se lako menja pomoću ovog GUI-a.

Unapređen je artwork.

Promenjen je podrazumevani font sistema. Od sada će Mint koristiti familiju Noto fonts.

Mint-x teme su sad uniformisane, ali imaju devet različitih varijacija boja što će zadovoljiti većinu korisnika.

Dodata je mogućnost biranja boje ikonica svakog individualnog direktorijuma preko plivajućeg menija koji se otvara desnim klikom.

Podrazumevana teme prijavnog ekrana sada ima projekciju slajdova. Inače, dodatne HTML teme prijavnog ekrana su dostupne podrazumevano, kao i retro teme iz starih verzija Minta u GUI-ju za podešavanje prijavnog ekrana.

Osim pozadinskih slika koje su pripremljene za Rebeccu, u ponudi su i zapaženi wallpaperi iz ranijih verzija Minta (Maya, Nadia, Olivia, Petra, Qiana).

Mate

Linux Mint 17.1 MATE izdanje je još jedan dokaz da Mint razvojni tim zna da sluša korisnike. „Konzervativci” su imali običaj da napadaju Mate da nije prava zamena za Gnome 2. Glavni argument im je bio da Mate ne podržava Compiz kompozitni menadžer prozora.

Mate Rebecca sada izbija i poslednji adut iz rukava nevernim „konzervativcima”. Podrazumevano Mate Rebecca dolazi sa dva menadžera prozora – Marco i Compiz. Marco je u Rebecci podrazumevano uključen. Korisnik može kroz GUI podešavanja radne površi lako promeniti menadžer prozora.

Jednostavnom promenom menadžera prozora, korisnik dobija „wow” efekat koji Compiz izaziva. Kocka, expo, kiša, vatra i ostali Compiz efekti su dostupni korisniku na samo nekoliko klikova podešavanja. Koliko smo mi primetili, ovo je jedina velika promena koja se odnosi isključivo na Mate izdanje. Ostale promene su iste kao u Cinnamon izdanju.

Za kraj

„Zloupotrebili” smo predstavljanje najnovijeg Linux Minta za analizu najpopularnije GNU/Linux distribucije. Zašto je najpopularnija?

Mogli bismo zaključiti da je jedan od bitnih faktora, kao i u životu, splet srećnih okolnosti. Da se razumemo, sreća jeste bitna, ali imati sreće zapravo znači biti organizovan, spremno dočekati srećnu okolnost, prepoznati je i na kraju iskoristiti je. Ono što je za Linux Mint bila srećna okolnost, za ostale distribucije orijentisane ka Gnomu je bila „glavobolja”.

Drugo što bismo mogli da zaključimo, jeste da za uspeh nije toliko bitan „bombastični” projektni zadatak. U FLOSS-u nema plagijata. Niko vas neće tužiti zato što ste našli „saksiju bez rupe”, probušili rupu i ponudili je kao sopstveni fork. Bitno je samo da ste pogodili šta korisnicima treba. Ako „načulite uši”, dodaćete sopstvenu tacnu i zakačku za terasu. Jedino, što je korektno i obaveza, jeste da uvek naglasite ko je napravio saksiju. Popularno nije jednako najboljem, ali je najčešće sinonim za najlakše savladavanje. Zato toplo preporučujemo početnicima Mint za prvu GNU/Linux distribuciju.

Korisni linkovi:
[1] http://www.linuxmint.com/rel_rebecca_cinnamon_whatsnew.php#cinnamon
[2] http://www.linuxmint.com/rel_rebecca_mate_whatsnew.php#system
[3] http://www.linuxmint.com/download.php

Oslobađanje

U potrazi za idealnom distribucijom:

Postinstalacioni kriterijumi za odabir idealne distribucije (4. deo)

Autor: Dejan Maglov

Potraga za idealnom distribucijom je večiti proces jer je ideal nedostižni cilj. Pa ipak, u jednom trenutku ćemo hteti da stanemo sa potragom kad ispunimo većinu svojih prohteva i očekivanja od operativnog sistema. Pretpostavimo da ćete tada hteti da ta vaša idealna distribucija GNU/Linuxa traje što duže.

U poslovnim okruženjima idealno bi bilo da je vek trajanja softvera (operativnog sistema i aplikacija) jednak veku trajanja hardvera. U takvom okruženju, vreme potrošeno za održavanje sistema je izgubljeno vreme. Od računara se očekuje da produktivno radi godinama.

U kućnim uslovima računari nisu isključivo produktivne mašine. Povremene promene i podešavanja po sistemu nisu toliko neželjene situacije. Dok su te akcije željene i planirane, sve je u redu. Neželjena situacija je kad smo naterani da se više bavimo sistemom (mi služimo računaru), nego što nam računar pomaže u našem radu (računar služi nama).

Kriterijum izbora prema životnom veku distribucije

Možemo pouzdano da tvrdimo da nijedna danas poznata GNU/Linux distribucija po instalaciji neće u potpunosti zadovoljiti iole zahtevnijeg korisnika, uprkos tome što pored samog operativnog sistema, GNU/Linux nudi i standardni paket predinstaliranog GNU aplikativnog softvera koji pokriva sve opšte zahteve korisnika. Za zadovoljenje posebnih zahteva korisnik će morati da se potrudi sam. Takođe, prilagođavanje sučelja je u rukama korisnika. Lako je pretpostaviti da ne postoje dva korisnika kojima u potpunosti odgovaraju ista podešavanja sučelja i zbog toga svako prilagođava sučelje po svom ukusu i svojim potrebama. Tu su i podešavanja za više korisnika na istom računaru, ako za to ima potrebe, zatim povezivanje na mrežu, internet i tako dalje. Kada završite sa uređivanjem sistema, onda počinje prilagođavanje i uređivanje svake GNU aplikacije ponaosob.

U GNU/Linuxu postoji mnogo detalja koji se mogu prilagoditi. Retki su pojedinci koji mogu sve da podese u nekoliko sati, koliko to objektivno traje. Obično je to proces koji može da potraje godinu dana, a možda čak i duže. Nekad su razlozi za to neznanje da se nešto, što je vama važno, može prilagoditi, pa to radimo kad do tih saznanja dođemo, ili posle dužeg vremena pokrenemo novu funkciju koju do tada nismo koristili, a onda i ona traži svoja nova podešavanja i prilagođavanja.

Jednog dana možete reći da ste blizu idealnog. Uspeli ste da uglancate operativni sistem, povezali ste se na sve društvene mreže, internet pregledač vam je pun bookmarkova, mail klijent vam je povezan sa svim vašim mnogobrojnim mail adresama, povezani ste na više cloud servisa, napokon ste instalirali sve igrice koje su vam zanimljive, dani su vam bili potrebni da kategorišete i sredite kolekciju muzike, fotografija ili video snimaka, pokrenuli ste čak i programe za Windows koristeći Wine. Šta može da vam pokvari raspoloženje i da vas uspaniči? Najgora noćna mora u tom slučaju jeste vest da je vaša verzija GNU/Linuxa došla do kraja svog životnog veka.

Šta to znači? To znači da postoji novija verzija vašeg operativnog sistema i da su programeri koji rade na vašoj distribuciji, odlučili da više ne održavaju vašu staru verziju. To praktično znači da vaša verzija GNU/Linuxa ostaje bez riznica, pa prema tome nema više unapređivanja ni operativnog sistema ni aplikativnog softvera, takođe korisnik više ne može da instalira nove programe iz zvaničnih riznica, a instalacija iz nezvaničnih riznica je rizična iz mnogo razloga.

Ponekad i obično redovno unapređenje (eng. update) može da pođe po zlu i upropasti određena podešavanja. Nadogradnja na novu verziju (eng. upgrade) je još rizičnija jer je sveobuhvatna, a i sami programi su doživeli veće promene. Vrlo često stara podešavanja delom više nisu kompatibilna sa novijim softverom, pa se moraju raditi ponovo ispočetka.

Zato pri biranju idealne distribucije možda ne bi bilo loše voditi računa i o životnom veku verzije distribucije i birati verzije sa dugim životnim vekom. Životni vek verzija GNU/Linux distribucija nije poslovna tajna i unapred su određeni termini objave, kao i kraja životnog veka pojedinih verzija. Osim toga, sve je više rolling distribucija koje nemaju ograničenje životnog veka.

Kriterijum izbora prema stabilnosti softvera

Ovo je zapravo nastavak priče o životnom veku distribucije iz ugla OSS-a (eng. open-source software).

OSS se razvija potpuno nezavisno od operativnog sistema, pa čak nezavisno i od svojih međuzavisnosti (npr. menadžera prozora i GUI-ja). U takvoj dinamičkoj sredini, kreatori GNU/Linux sistema su suočeni sa situacijom da kreiraju celinu od kockica koje se stalno menjaju i moraju da se trude da ta celina, uprkos stalnoj promeni, bude stabilna.

U ovu svrhu je razvijen model pakovanja GNU/Linux distribucija zamrzavanjem trenutno dostupnih verzija svih potrebnih softvera u zasebne riznice distribucije. Nakon sklapanja u celinu i testiranja, objavljuje se vremenski ograničena stabilna verzija distribucije. Za sklapanje i testiranje distribucije je potrebno barem šest meseci, prema tome u trenutku objavljivanja nove stabilne verzije distribucije, ona već ima zastareli softver (star šest meseci).

OSS se objavljuje u ranim fazama razvoja (alpha, beta i RC) da bi zainteresovani korisnici mogli da ga testiraju, dopunjavaju i popravljaju. Kad pređe u stabilnu fazu, još dugo će taj softver biti u takozvanim nestabilnim i testing (eng. unstable i testing) riznicama distribucija dok se ne ispita ponašanje softvera u interakciji sa drugim OSS-om i svim mogućim hardverom. Što se duže testira, on će biti sve stabilniji, ali i zastareo. Takvom softveru se popravljaju uočene greške, ali se ne dopunjuje novim funkcijama.

Kompromis između stabilnosti i aktuelnosti softvera se dobija češćim pravljenjem stabilnih verzija sa kratkim životnim vekom. Ako se predvide lake procedure za nadogradnju sa starije na noviju verziju, za kućne korisnike ovo je dobro rešenje. Poslovni korisnici nemaju interes da svakih šest meseci održavaju gomilu svojih računara. Oni će se zadovoljiti nešto starijim softverom i odgovaraće im povećana stabilnost, i sa tim u vezi, odabraće vremenski ograničenu verziju sa dugim životnim vekom.

Prvenstveno je razvoj interneta omogućio nastanak rolling distribucija. U ovom modelu nema dugog zamrzavanja softvera u trenutnom stanju razvoja. Ove distribucije u hodu ubacuju potpuno nov softver sa svim novim funkcijama i novim međuzavisnostima. Kratko testiraju čitav sistem sa novim softverom na stabilnost i puštaju izmene kao redovno unapređenje. Takav model nema ograničeni životni vek verzije, uvek ima najnoviji softver, ali pati od smanjene stabilnosti jer je čitav sistem površnije testiran i ne postoji potpuna garancija da će raditi na svakoj kombinaciji hardvera i sa svim kombinacijama softvera koji se bude naknadno instalirao. Namenjen je uglavnom iskusnijim kućnim korisnicima koji znaju kako da se izvuku kada nešto krene naopako.

Pored modela vremenski ograničenih stabilnih verzija i modela rolling distribucija, postoji i čitav spektar specijalnih modela pakovanja distribucija poput semi-rolling distribucija (Linux Mint Debian Edition) koja se „rola” periodično, kad stabilnost takvog sistema bude na zavidnom nivou, ili stabilne verzije sa „rolanjem” između dve stabilne verzije (openSUSE). Postoje i namerno stvorene distribucije sa smanjenom stabilnošću koje služe kao platforme za testiranje većih projekata, kao na primer openSUSE i Fedora, koje su poligoni za testiranje komercijalnih SUSE Enterprise i Red Hat distribucija.

Kriterijum izbora prema načinu održavanja sistema

Na kraju ove priče o načinu razvoja OSS-a i GNU/Linux sistema, ponovićemo kako sve to utiče na krajnjeg korisnika.

Kod distribucija sa vremenski ograničenim stabilnim verzijama, korisnik održava sistem redovnim osvežavanjem softvera. Ove operacije su uglavnom „bezbolne” i brze. U većini slučajeva ne zahtevaju ni ponovno pokretanje sistema, osim u slučaju obnavljanja kernela ili vlasničkih upravljačkih programa (eng. proprietary drivers) za grafičku kartu, a ni u tom slučaju nije neophodno da se restart uradi odmah po obnavljanju. Jedino je bitno voditi računa da se čitavo unapređenje odradi odjednom jer delimično unapređenje može da izazove nestabilnost sistema.

Vremenski ograničene stabilne verzije imaju na kraju životnog veka mogućnost prelaska na novu verziju. Ovaj skok se sprovodi kroz nadogradnju. Ubuntu se naročito potrudio da nadogradnju automatizuje, dok kod većine ostalih vremenski ograničenih GNU/Linux distribucija ta operacija mora da se odradi ručno prelaženjem na riznice nove verzije sistema. Nadogradnje su sveobuhvatne operacije i ponekad mogu da naprave konflikt između novog softvera i već pohranjenih podešavanja za stare verzije tog istog softvera.

Jedini način da se izbegne česta rizična nadogradnja, jeste korišćenje verzija sa dugim životnim vekom ili upotreba nekih od rolling distribucija.

Za kraj epizode

Ovaj algoritam za odabir idealne distribucije se sve više komplikuje, a još nije završen. Sad vam je jasno zašto na forumima odgovori na pitanje: „Koju mi GNU/Linux distribuciju predlažete?”, nikad nisu jedinstveni. Jednostavno ne postoji ​tačan odgovor na to pitanje.

Slobodni profesionalac

Programi za prevođenje programa

Autor: Slobodan Nikolić

Iza GNU/Linux operativnog sistema ne stoji velika korporacija koja se posvećuje lokalizaciji samo ako za to ima ekonomskog interesa. Prevođenjem se može baviti bilo koja grupa ili pojedinci koji poseduju volju, slobodno vreme i znanje. Programi koje koristimo na Linuxu se poslednjih godina sve više prevode uz pomoć servisa baziranih na webu, a najpoznatiji od njih su Transifex, Pootle, Rosetta i POEditor. Takvi servisi su se pokazali praktičnim u radu, pa su mnogi projekti, koji su se prebacili na takav vid lokalizacije, postigli veći procenat prevedenosti i povećali su broj dostupnih jezika.

Ako vam ne odgovaraju ovakve platforme za prevođenje, ili nemate redovan pristup istima, ostaje vam mogućnost prevođenja pomoću namenskih programa. Ono što je dobro, u većini slučajeva, jesto to što web servisi omogućuju da, ako ste program preveli na svom računaru, otpremite datoteku sa prevodom. Kao dva formata sa kojima se najčešće susrećemo u prevođenju, mogu da se izdvoje „.po” i „.ts”. Za njihovo uređivanje postoji više namenskih programa, a njihovi najpoznatiji predstavnici su Qt Linguist za prevođenje Qt programa (.ts) i Poedit, za rukovanje „.po” datotekama.

Qt Linguist

Qt Linguist je alat koji omogućava jednostavno prevođenje Qt aplikacije. Pokretanjem programa dobićemo glavni prozor koji je podeljen na nekoliko delova i podrazumeva se da je njegov ključni deo, koji sadrži tekst za prevođenje, uvek vidljiv. Ostale delove dodajemo onako kako nam odgovara, preko menija Views. Dodatim odeljcima se može menjati veličina i moguće ih je premeštati klikom na njihov naslov i prevlačenjem na željeno mesto. Odeljak Context se obično prikazuje na levoj, a deo Strings na desnoj strani; fraze se postavljaju ispod glavnog dela gde su linije sa prevodom.

Po učitavanju „.ts” fajla, potrebno je u odeljku Context odabrati neku od stavki. Pošto je odaberemo u odeljku Strings, ispod naslova Source text će se pojaviti linije koje treba prevesti. Potrebno je obratiti pažnju na ikone koje se nalaze na početku svih stavki. Zelena boja označava da su sve linije prevedene i ispravne, dok žuta ukazuje da su sve linije prevedene, ali da najmanje jedna nije prošla validacioni test. Vidljiv znak pitanja označava da najmanje jedna linija nije prevedena. Kada prevedemo određeni izraz ili rečenicu, za njeno čuvanje biće potrebno da pritisnemo zeleno dugme u traci gde se nalaze alati, ili da kliknemo na ikonu levo od odabrane linije u odeljku Source text. Uz svaku prevedenu liniju prevodilac može da doda i sopstveni komentar.

Mogući prevodi prikazani su u odeljku Phrases and quesses i dovoljno je kliknuti na neku od ponuđenih opcija da bi ona bila učitana kao prevod. Qt Linguist će svojim validacionim testom proveravati vaše prevedene linije, a eventualne greške će prijavljivati u odeljku Warnings, koji se obično nalazi u donjem desnom uglu. Da biste odredili koji validacioni testovi će biti uključeni, kliknite na stavku Validation, u traci gde se nalaze alati. Qt Linguist u novijim verzijama ima mogućnost da istovremeno učitava i obrađuje više prevodilačkih fajlova. Ovo je korisno kada neki drugi jezik poznajemo bolje od engleskog, pa nam on može poslužiti kao osnova za prevođenje.

Ako po završetku prevođenja želimo da sačuvamo fajl sa „.qm” ekstenzijom, u meniju se bira opcija File – Release. Ako u meniju izaberemo opciju Save as…, dobijamo mogućnost da izlazni fajl bude uskladišten kao izvorni (ts), ali i da bude izvezen sa ekstenzijama po, xlf i gph (za Qt Linguist fraze).

Poedit

Biblioteka gettext je najučestaliji način lokalizacije kada se radi o Linux distribucijama i pratećim programima. Za prevođenje „.po” datoteka mogu poslužiti i klasični tekstualni editori, ali preporuka je da se koriste specijalizovani programi zato što poseduju dodatne funkcije. Kao takve se ističu: evidentiranje neprevedenih ili neispravnih linija, pretraga u izvornom ili prevedenom tekstu, korišćenje prevodilačke memorije, razne kontrole itd. Poedit je optimalan komad softvera koji će svojim korisnicima omogućiti udoban rad sa prevodilačkim datotekama. Autor programa je Vaclav Slavik, a Poedit je dostupan u riznicama najpoznatijih Linux distribucija, kao i za operativne sisteme Windows i Mac OS X.

Kada se pokrene Poedit, potrebno je da se odlučite između dve opcije, da otvorite postojeću „.po” datoteku i uredite prevod, ili da kreirate novi prevod iz postojeće „.po” ili „.pot” datoteke. Ako se odlučimo za kreiranje novog prevoda, potrebno je prvo popuniti svojstva kataloga, kao što su: ime projekta i verzija, jezik, oblici za množinu, tim, e-pošta, kodiranje, putanje izvora itd. Grafičko sučelje programa možemo koristiti i na srpskom jeziku, a u glavnom prozoru se mogu videti tri odeljka: za izvorni tekst, za prevedeni i napomene za prevodioce.

Upravljanje programom je vrlo jednostavno i ne bi trebalo da predstavlja problem ni potpunim početnicima u oblasti prevođenja. Za lakše kretanje kroz linije sa prevodom, preporučuje se korišćenje tasterskih prečica CTRL+strelice. Stavka u meniju Prikaz donosi nekoliko opcija koje možete uključiti ako vam odgovaraju, kao što su: navodnici, prozor za komentare i način sortiranja. Potrebno je obratiti pažnju na opcije koje mogu biti korisne, pod stavkom Katalog: proveri valjanost prevoda i popuni prevode koji nedostaju pomoću memorije.

Kada završimo sa prevođenjem, izborom opcije Sačuvaj kao dobićemo dve datoteke sa ekstenzijama „.po” i „.mo.” To nam omogućava da odmah isprobamo stanje prevedenog programa ubacivanjem „.mo” datoteke na odgovarajuće mesto. Ako se radi o ćirilici, ispravna putanja za .mo datoteku je  /usr/share/locale/sr/LC_MESSAGES. Ako vam bude potrebno, Poeditposeduje i opciju da izveze datoteku kao HTML.

*   *   *

Kako usled dugotrajne upotrebe oba programa nismo primetili nikakve neočekivane padove ili probleme u radu, uveravamo prevodioce da mogu biti sigurni da će njihov radni materijal biti sačuvan. Jednostavna i intuitivna grafička sučelja pružaju konzumentima sasvim dovoljan broj opcija za kvalitetan doprinos lokalizovanju softvera. Verujemo da će i potpuni početnici u prevodilačkim vodama veoma brzo moći da shvate kako program funkcioniše i da neće imati nikakvih problema u radu sa „.po” i „.ts” datotekama.

Internet mreže i komunikacije

Tiny Tiny RSS

Autor: Dejan Čugalj

Google je multinacionalna kompanija osnovana u prošlom veku (Septembar 4, 1998. godine), koja je imala veliki uticaj na IT (eng. Information Technology) krajem dvadesetog veka, a sasvim sigurno će imati i u dvadeset prvom veku.

Osnivači Googla, Larry Page i Sergey Brin, uspeh i uticaj koji trenutno imaju u IT-u, velikim delom mogu da zahvale korisnicima koji koriste njihove usluge. Glavni proizvod celog projekta Google svakako je njihov pretraživač ali i „sub-moduli” koji se pojavljuju s vremena na vreme, koji su veoma korisni i zanimljivi samom korisniku. Međutim, ti potprojekti (sub-moduli) predstavljaju veliki problem, jer isto tako kako se pojave, misteriozno i nestanu sa tržišta.

Jedan od Googlovih potprojekata je bio i Google Reader ( http://www.google.com/reader ). Google Reader je RSS/Atom agregator kreiran početkom 2005. godine od strane Googlovog inženjera Chrisa Wetherella, a u rad je pušten 7. oktobra 2005. godine preko Google-Labsa.

Pišemo u prošlom vremenu jer nas je Google Reader „ostavio na cedilu” 2013. godine, posle osam godina ( http://goo.gl/w0P4CQ ). Kao predstavnici FLOSS zajednice, možemo da ukažemo na nedostatke i propuste koje prave tako velike kompanije, a direktno utiču na naš život. Doduše, Google je najavio gašenje na vreme, pa su svi korisnici dobili četiri meseca da nađu alternativu.

Ovo nije izolovan primer zatvaranja vlasničkih online web servisa i to je činjenica koju FLOSS zajednica može da iskoristi. FLOSS servisi su otvorenog kôda, pa čak i da se desi ovakva neprijatnost, uvek je tu zajednica da preuzme projekat i nastavi dalje da ga razvija.

Nama nije zanimljiv toliko Googlov RSS čitač i razlozi gašenja istog, koliko nam je zanimljiv projekat otvorenog kôda Tiny Tiny RSS (TTRss), autora Andrewa Dolgova.

TTRss je web baziran RSS/Atom čitač i agregator prvenstveno namenjen „povlačenju” vesti sa bilo koje Web lokacije, a na kojoj je omogućeno praćenje vesti ovim formatom, sa mnoštvom funkcionalnosti koje spomenuti servis nikada nije ni imao, a uz sve to ne može da bude ugašen.

Instalacija

Instalacija vašeg sopstvenog RSS/Atom agregatora je poprilično jednostavna, ali pre nego što se upustite u ovaj „vikend projekat”, neki preduslovi moraju biti zadovoljeni. Pre svega, potreban vam je GNU/Linux Web hosting koji podržava verziju PHP-a 5.3 ili noviju, MySQL (InnoDB se zahteva, MyISAM neće raditi - prim.aut.) ili Postgresql bazu podataka, gde ćete instalirati TTRss web aplikaciju . U današnje vreme postoje jeftini hosting planovi, ali ako ste samo radoznali i hoćete da saznate mogućnosti koje pruža TTRss, dovoljno vam je da u lokalu „podignete” server i instalirate TTRss.

Pretpostavimo da ste upoznati kako se to radi ( http://goo.gl/p8VYiv ), ali ako niste, prelistajte ranije brojeve LiBRE! časopisa (broj 7 - Instalacija LAMP servera)!

Nakon što je podešeno osnovno okruženje, potrebno je preuzeti poslednju distribuciju Tiny-Tiny-RSS-1.x.x.tar.gz sa adrese: http://goo.gl/ywUPn1 . U trenutku pisanja članka, aktuelna verzija je 1.14 (21. okt, 2014).

Nakon preuzimanja raspakujte .tar.gz datoteku i učitajte na svoj Web hosting FTP klijentom (npr. https://filezilla-project.org ), bilo da je na udaljenom serveru ili na lokalnom.

Nakon ovog koraka, potrebno je samo usmeriti internet pretraživač na URL u formatu: „ http://vas-sajt.com/tt-rss/install ” i propratiti uputstva.

Sve što je potrebno nakon toga, jeste da se prijavite podrazumevanim korisničkim imenom i lozinkom: admin i password. Obavezno promenite lozinku, korisničko ime i istražujte ovaj RSS/Atom agregator!

Da ovo sve ne bi ostalo samo na Web interfejsu, autor ovog projekta Andrew Dolgov potrudio se da implementira Android aplikaciju koja je takođe otvorenog kôda, o kojoj možete više pročitati na adresi: http://goo.gl/ZYvxTp

Nadamo se da smo vas zainteresovali i ubedili da su projekti otvorenog kôda suštinski pokretači slobode u IT svetu koji su tu za nas, nezavisno od okolnosti.

LiBRE! tim se potrudio da instalira TTRss server na lokaciju: http://libre.javasrbija.com/rss/ koji će biti neko vreme aktivan, da biste mogli da steknete prvi utisak kako to u stvarnosti izgleda (pristupni parametri su USER: libre, PASS: libre).

Takođe, možete da preuzmete Android aplikaciju ( http://goo.gl/pYdtRS ) i da podesite parametrima:

Tiny Tiny RSS URL: http://libre.javasrbija.com/rss/

Login: libre
Password: libre

Korisni linkovi:

Autor TTRss : http://goo.gl/ogZeCv

GitHub : https://github.com/gothfox/Tiny-Tiny-RSS

Android app: http://goo.gl/pYdtRS

TTRss na webu : http://goo.gl/Yxy4x9

Sam svoj majstor

LaTeX prezentacija - Beamer (2. deo)

Autor: Stefan Nožinić

U prošlom broju smo se upoznali sa time šta je Beamer i koja je njegova glavna namena. Kao što smo i napisali, ovaj LaTeX paket služi za laku, brzu i jednostavnu, kao i minimalistički orijentisanu izradu prezentacija korišćenjem samo vašeg omiljenog urednika teksta i jedne komande u konzoli.

U ovom delu se upoznajemo malo detaljnije sa ovim paketom i objašnjavamo njegove osnovne mogućnosti kroz primere.

Frejmovi

Kao i svaka prezentacija, i ova ima svoje slajdove. To su pojedinačne stranice PDF izlaznog dokumenta koje se mogu menjati u modu punog ekrana u nekom čitaču PDF dokumenata.

U Beameru slajdovi se nazivaju frejmovi i svaki frejm se nalazi u jednom frame bloku. Sledi primer sa dva frejma.

\documentclass{beamer}
\begin{document}

\begin{frame}{Prvi slajd} Ovo je prvi slajd.
\end{frame}

\begin{frame}{Drugi slajd} Ovo je drugi slajd.
\end{frame}

\end{document}

Kada ovo pretvorimo u PDF, dobijamo fajl od dve stranice, odnosno dva slajda.

Za svaki fajl možemo opciono podesiti i naslov.

Frejmovi se mogu pisati i skraćeno, upotrebom frame komande, pa tako možemo napisati sledeće:

\documentclass{beamer}

\begin{document}

   \frame{
      \frametitle{Naslov za prvi frejm}
      Tekst za prvi frejm.....
   }
   \frame{
      \frametitle{Naslov za drugi frejm}
      Tekst za drugi frejm....
   }

\end{document}

Ovakva upotreba je mnogo češća i jednostavnija od prethodne, a i preglednija je.

Često u slajdovima imamo potrebu da koristimo izlistavanja, a to možemo učiniti upotrebom itemize bloka.

Primer:

\documentclass{beamer}

\begin{document}
\begin{frame}
   \begin{itemize}
      \item Stavka 1
      \item Stavka 2
      \item ....
   \end{itemize}
\end{frame}
\end{document}

Kao što možemo primetiti, ovde je potrebno koristiti uobičajeno itemize okruženje, što znači da Beamer nasleđuje komande i okruženja iz običnih LaTeX dokumenata koje smo navikli da pišemo.

Matematičke formule

Segment gde se vidi jasna prednost LaTeX paketa, jeste upravo jednostavno pisanje matematičkih formula. Kao i u ostalim LaTeX dokumentima, i u prezentacijama je moguće pisati matematičke formule upotrebom $ i $$ znakova.

Primer:

\documentclass{beamer}

\begin{document}

\begin{frame}{Prvi frejm}
   \begin{itemize}
      \item Prva jednačina: $ a = b + c $
      \item Druga: $$ x^2 + y^2 = z^2 $$
   \end{itemize}
\end{frame}

\end{document}

U ovom članku smo se više upustili u sâmo istraživanje mogućnosti i videli smo da Beamer ne donosi ništa specijalno novo, već nam omogućava da postojeću moć LaTeXa koristimo i za izradu prezentacija. U narednom broju ćemo govoriti o još nekim mogućnostima ovog paketa i već tada ćete biti spremni da napravite svoju prvu prezentaciju.

Hardver

BeagleBone Black Rev C: Vodič od prvog dana (2. deo)

Autor: Nenad Marjanović

Kao što smo najavili u prethodnom broju LiBRE! časopisa (trideseti broj), govorićemo o instalaciji, odnosno ažuriranju sistema na integrisanoj eMMC memoriji, kapaciteta 4GB. Ova memorija je boljih performansi od SD mikrokartica i želja nam je da koristimo SD karticu kao dodatni prostor za čuvanje podataka. Preporučujemo ovu varijantu za pokretanje sistema (eng. System boot).

Pretpostavimo da ste već dobili BBB ploču, i da ste spremni da započnete svoj prvi projekat. U ovom vodiču pokrićemo ažuriranje Debian instalacije poslednje dostupne verzije.

Ovaj priručnik je namenjen isključivo korisnicima Linux računara, bez obzira na distribuciju koju koriste. Za razliku od Windows korisnika, Linux korisnici ne moraju instalirati dodatne upravljačke programe (eng. drivers). Linux korisnicima se preporučuju mala podešavanja korišćenjem dostupne konfiguracione bash skripte.

Napomena: Ovaj korak nije obavezan, ali se preporučuje.

Na vašem Linux računaru otvorite terminal i pokrenite sledeću komandu:

wget http://goo.gl/zRviTN 2>/dev/null -O- | bash

Ažuriranje operativnog sistema

BBB Rev C dolazi sa Debian 7 ARM verzijom na integrisanoj eMMC memoriji. Potrebno je ažurirati sistem na poslednju stabilnu verziju pre korišćenja uređaja. Razlog za ovu operaciju su korišćenje stabilnijeg kernela i činjenica da su uklonjeni problemi vezani za izvorni operativni sistem.

Za sada nije potrebno povezati BBB sa vašim računarom, iako znamo da to očekujete sa velikim nestrpljenjem.

Za ovaj proces su nam potrebni:

Računar sa Linux sistemom

Memorijska SD kartica (4GB se preporučuje ukoliko nemate veću)

5V napajanje (fabričko napajanje, napajanje preko USB-a nije dovoljno)

Poslednja verzija operativnog sistema

ISO, odnosno IMG fajlovi su kompresovani u xz datoteke te je najbolje instalirati xz alate da bi nam olakšali rad u terminalu.

Ovo je primer Debian/Ubuntu instalacije:

sudo apt-get install xz-utils

Najnovija verzija eMMC sistema je dostupna na web adresi http://beagleboard.org/latest-images.

wget http://debian.beagleboard.org/images/BBB-eMMC-flasher-debian-7.5-2014-05-14-2gb.img.xz

Obavezno treba proveriti da li ste preuzeli dobru verziju sistema, u ovom slučaju BBB-eMMC-flasher a ne Debian SD verziju.

Dekompresovanje datoteke:

unxz BBB-eMMC-flasher-debian-7.5-2014-05-14-2gb.img.xz

Na ovaj način smo završili prvu fazu priprema. Potrebno je formatirati SD memorijsku karticu u format FAT32. Za te potrebe, preporučljivo je instalirati alat dosfstools.

Instalacija dosfstools Debian / Ubuntu

sudo apt-get install dosfstools

Instalacija dosfstools Arch

pacman -Sy dosfstools

Instalacija dosfstools Slackware

slackpkg install dosfstools

Umetnite SD memorijsku karticu i sačekajte da se ona automatski učita (montira, eng. mount) pojavljivanjem disk ikonice na ekranu vašeg računara. Prvo pronađite ime odnosno putanju (eng. path) memorijske kartice. Za to u terminalu kao root korisnik pokrećemo komandu:

fdisk -l

Ukoliko ste uspešno ustanovili lokaciju, pristupite formatiranju ( /dev/sdc1 je samo naš primer)

mkdosfs -F 32 -I /dev/sdc1 

Napomena: Budite pažljivi pri ovoj operaciji i odaberite memorijsku karticu, a ne neki od vaših diskova!

Ostaje nam samo kopiranje novog sistema (odnosno IMG fajla) na memorijsku karticu:

sudo dd if=BBB-eMMC-flasher-debian-7.5-2014-05-14-2gb.img of=/dev/sdX bs=1M

Ovo može potrajati nekoliko minuta. Na kraju ovog procesa, izvadite SD memorijsku karticu iz računara i povežite istu sa BBB pločom korišćenjem integrisanog SD adaptera. Ne zaboravite da BBB Rev C ne sme biti spojen sa napajanjem pre ovog koraka.

Ostaje vam takozvano flešovanje sistema, tačnije eMMC memorije. Potrebno je držati S2 dugme, odnosno „Boot” dugme, koje se nalazi nedaleko od kućišta memorijske kartice na BBC Rev C ploči, a zatim utaknite kabl od napajanja i sačekajte da se prva lampica (LED) upali. Možete pustiti S2 dugme i skuvati kafu (čaj), i u miru sačekati da se proces završi (prim.aut.). Kada se sve LED lampice upale u isto vreme, to je znak da ste uspešno završili ceo poduhvat. Koristite „Power” dugme da biste isključili BBB Rev C ploču.

Na kraju vam ostaje reboot sistema, ali obavezno izvadite SD memorijsku karticu iz BBB Rev C Napomenamemorijskog adaptera. Kada se ulogujete putem lokalne IP adrese (192.168.1.x) otvaranjem SSH sesije, koristite debian za obe vrednosti, korisničko ime i lozinku! Pri ovoj konekciji dovoljan vam je USB kabal za napajanje i internet kabal.

ssh debian@192.168.1.x

Kako saznati IP adresu?

Najjednostavniji način je da se povežete na svoj ruter i da pogledate adresu novopovezanog uređaja. Takođe vam preporučujemo podešavanje fiksne, odnosno statičke IP adrese. U suprotnom, pri svakom startu sistema vaš ruter/modem će davati novu adresu BBC Rev C operativnom sistemu. O podešavanjima ovih vrednosti pisaćemo u narednom broju LiBRE! časopisa.

Zabavne strane

Riblji fileti sledeće generacije

Autor: Gavrilo Prodanović

Decembar je prošao, a nova godina je došla. Noći će još i dalje biti duge i hladne, a jutra teška za ustajanje. Na jutarnju kafu u ovim hladnim danima trošimo mnogo vremena, čini nam se kao vječnost, a umove zamaramo filozofskim pitanjima i preispitivanjem sebe šta smo učinili prethodne godine i hoćemo li učiniti išta ove koja nam je došla „pred noge”. Trenutno ne želimo da radimo bilo šta, ni da kodiramo ni da kompajliramo, ali da bismo odmorili dušu od teških pitanja i zagrijali um za dan što nas sleduje, iskopali smo za vas jedan stari naslov koji je možda i zaboravljen: Fish Fillets – Next Generation.

Fileti su igra iz žanra puzli čija se radnja odvija pod okeanom u kojoj je potrebno naći siguran izlaz pomjerajući prepreke po mapi, koristeći dvije ribe: plavu koja je velika i snažna; i crvenu koja je manja i praktičnija, ali bez dovoljno snage da pomjera teške prepreke. Igrica je objavljena 1998. godine kao komercijalna za Windows platformu. Godine 2002. je postala besplatna (eng. freeware), da bi 2004. godine bila ponovo objavljena sa čitavim izvornim kodom pod GNU/GPLv2 licencom. Iste te godine izašao je i fork otvorenog koda Fish Fillets – Next Generation, koji se nativno mogao kompajlirati i pokrenuti na Linuxu koristeći C++, SDL i Lua.

Grafika je, kao što vjerovatno slutite, dvodimenzionalna, a nama lično je to sklad šarenila koje nas čini srećnim. Muzika i zvukovi su nam uglavnom bili prijatni kroz čitavu igru, ali priznaćemo da postoje melodije koje su nas činile nervoznim u određenim nivoima kada nam rješavanje nije pošlo za rukom. Vrijeme koje budete provodili igrajući igricu trošićete razmišljajući i smišljajući ideju za izlaz, a jedan manji dio za provjeru svojih ideja, što je čini idealnom zanimacijom uz neki napitak. U početku nivoi su veoma lagani, mehanički i dosadni, a detaljne instrukcije za igru dolaze tek u drugom nivou, gdje je sve objašnjeno šta se smije, a šta ne. Kako budete odlazili sve dalje, dolaziće nove vrste prepreka, pronaći izlaz postaje teže, a u trenucima će se činiti kao i da ne postoji, što će igricu učiniti veoma izazovnom. Kao savjet reći ćemo vam da je u pauzi tajna za rješavanje, da problem prebacite u nesvjesno i sutra ujutro rješite ono što danas niste mogli, a ponekad će vam biti potreban odmor i od nekoliko dana (možda i mjesec) da biste rješili neki nivo.

Za kraj, spomenućemo da postoji mogućnost da sačuvate i učitate igru, kao i opcija da se vratite korak unatrag (eng. undo). Kao poslednje iznenađenje reći ćemo vam da postoji port za Android, pa svoje ideje možete isprobati i vrijeme skratiti bilo gdje u pokretu.