Реч уредника

Годину дана од идеје слободног часописа

28.02.2013. прославили смо годину дана од када је покренута иницијатива за покретање јединог некомерцијалног часописа на српском језику о слободном софтверу. Иницијатива је покренута на форуму Ubuntu Srbija. Ова идеја је врло брзо окупила довољан број истомишљеника који су имали довољно енергије да је обликују у часопис. Овом приликом морамо првенствено да се захвалимо заједницама Ubuntu Srbije и LUGoNS-a који су нам од првог дана дали пуну техничку, моралну и активну подршку. Без свих тих људи ова идеја би остала неостварена.

Почетак није био лак. Од идеје до реализације пробног броја прошла су пуна два месеца. Пробни број није био сјајан али је било врло важно да почнемо. Квалитет пробног броја је био у другом плану, важно је било успоставити организацију и техничке услове. Данашњи, 10. број, је доказ да смо од самог почетка, основе пројекта, поставили на сигурне ноге тако да никакве кадровске промене му нису нашкодиле. Да би тако било и у будуће врло је важно да стално имамо прилив нових чланова редакције. Конкурс за нове сараднике, волонтере, је и даље отворен. Сада је главни акценат на новим ауторима али и сви остали профили су добродошли.

Овом приликом поново позивамо све заинтересоване ауторе да пишу за часопис. Чланци треба да буду на тему слободног софтвера или FLOSS филозофије уопште. Прихватљиви су чланци дужине од 3000 до 7000 карактера.

Након годину дана смо и даље занимљиви читаоцима из земље и региона. Постали смо оно што смо планирали, часопис који руши баријере и спаја идеју слободног софтвера у целом региону. У нашем тиму има доста сарадника из Републике Српске, Федерације БиХ, Црне Горе… Свако од њих је вредан сарадник који користи своје слободно време да идеја о јединственом часопису настави да се шири.

У овом броју Вам доносимо нове вести из GNU/Linux света, представљамо KDE 4.10, Gnome 3, Zentyal сервер за мала и средња предузећа, програм за 3D векторску графику Blender, представљамо нови Firefox OS и још доста занимљивих текстова, како за почетнике тако и за напредније кориснике. Подршку дајемо свакоме ко има жељу да учи и напредује, на овим страницама наћи ћете доста корисног материјала.

Позивамо Вас да и Ви пишете и шаљете текстове на добро познату адресу: libre@lugons.org

До читања
ЛиБРЕ! тим

ЛиБРЕ! вести

HrOpen и HULK код Председника Републике Хрватске
21. јануар
Председник Републике Хрватске проф. др Иво Јосиповић, примио је представнике HrOpen-а и HULK-а.
Користан линк:
http://www.linuxzasve.com/izaslanstvo-hropena-i-hulk-a-na-sastanku-kod-predsjednika-rh-prof-dr-ive-josipovica

Угашени Getdeb & Playdeb
21. јануар
Званично је објављено да су Getdeb & Playdeb пројекти после пада сервера и губљења базе угашени али пакети нису изгубљени.
Користан линк:
http://www.ubuntugeek.com/getdeb-playdeb-discontinue.html

Mozilla представила Firefox OS паметни телефон
22. јануар
Mozilla је представила телефон који покреће Firefox OS. Телефон је намењем програмерима и биће доступан у току фебруара.
Користан линк:
https://hacks.mozilla.org/2013/01/announcing-the-firefox-os-developer-preview-phone/

Fedora и Cinnamon
23. јануар
У Fedora-и разматрају да се за подразумевано радно окружење у Fedora-и 19 уместо досадашњег Gnome 3 користи Cinnamon.
Користан линк:
https://fedoraproject.org/w/index.php?title=Features/Cinnamon_as_Default_Desktop

Half Life и Counter Strike
25. јануар
Култни наслови Half Life 1 и Counter Strike 1.6 доступни су за играње путем Steam-а.
Корисни линкови:
http://steamcommunity.com/games/221410/announcements/detail/1766803738387712627
http://steamcommunity.com/games/221410/announcements/detail/1766803738391201366

XBMC 12.0
29. јануар
XBMC је мултимедијални центар који је доживео ново издање кодног имена „Frodo“.
Користан линк:
http://xbmc.org/natethomas/2013/01/29/xbmc-12-0-frodo/

Google & Raspberry Pi
30. јануар
Google поклања 15 000 Raspberry Pi рачунара ученицима у Великој Британији.
Користан линк:
http://www.raspberrypi.org/archives/3158

Загреб Hack Point радионица
30. јануар
Прва Загреб Hack Point радионица ће се одржати у клубу MAMA у Загребу од 4. до 27. марта. Радионице ће се одржавати два пута недељно у терминима од 17:30 до 20:00 часова.
Користан линк:
http://zagrebhackpoint.com/pocetak-zagreb-hack-point-radionice/\

FOSDEM '13
2-3. фебруар
FOSDEM је бесплатан догађај који пружа open source заједницама место за упознавање, размену идеја и сарадњу. Одржан је и ове године.
Користан линк:
https://fosdem.org/2013/

Обука запослених РГЗ-а у оквиру  IGIS пројекта

4. фебруар
У просторијама Републичког геодетског завода у оквиру пројекта IGIS, одржана је обука за оперативни систем Linux-CentOS – Ниво 1.
Користан линк:
http://www.rgz.gov.rs/template1a.asp?PageName=2013_02_4_01

Debian Conference 2013
5.фебруар
Објављено је да ће се Debian Conference 2013 одржати у месту Vaumarcus у Швајцарској од 11. до 18. августа.
Користан линк:
http://debconf13.debconf.org/

GIMP 2.8.4
5. фебруар
Објављен је GIMP 2.8.4. Урађено је доста исправки, освежени су преводи.
Користан линк:
http://www.gimp.org/

Calligra 2.6
5. фебруар
Нова верзија Calligra Suite, Calligra Active и Calligra Office Engine-а је доступна за преузимање.
Користан линк:
http://www.calligra.org/news/calligra-2-6-released/

KDE 4.10
6. фебруар
KDE заједница је објавила 4.10 издање KDE-а (Plasma радно окружење, програми и развојна платформа).
Користан линк:
http://dot.kde.org/2013/02/06/410-release-plasma-workspaces-applications-and-development-platform

Ubuntu паметни телефони
6. фебруар
Како преносе многи медији позивајући се на Wall Street Journal, Mark Shuttleworth је најавио да ће се у октобру појавити први Ubuntu паметни телефони.
Користан линк:
http://blogs.wsj.com/cio/2013/02/06/ubuntu-smartphone-shipping-in-october/

Libre Office 4
7. фебруар
The Document Foundation (TDF) је објавила Libre Office 4 која са собом доноси бројна побољшања. Ово је прво издање у серији 4.0.
Користан линк:
http://blog.documentfoundation.org/2013/02/07/the-document-foundation-announces-libreoffice-4-0/

Steam Client
8. фебруар
Захваљући најновијој лиценци од сада је могуће препакивање Steam Client-а за остале GNU/Linux дистрибуције.
Користан линк:
http://steamcommunity.com/groups/SteamClientBeta#announcements/detail/1748790515449094039

Ubuntu Hour у никшићкој гимназији
8. фебруар
Одржан је Ubuntu Hour у свечаној сали гимназије „Стојан Церовић“. Презентацију су одржали чланови Ubuntu заједнице у Црној Гори.
Користан линк:
http://www.ubuntu-me.org/site/2013/02/09/ubuntu-hour-u-niksickoj-gimnaziji/

Linux fondation Secure Boot System
8. фебруар
Линукс фондација је објавила решење за Secure Boot проблем.
Користан линк:
http://blog.hansenpartnership.com/linux-foundation-secure-boot-system-released/

Xubuntu DVD
13. фебруар
Тим који стоји иза Xubuntu-а је једногласно одлучио да ће од следеће верзије Xubuntu долазити на DVD-у што ће омогућити да Gnumeric spreadsheet и GIMP поново постану подразумевани програми.
Користан линк:
http://xubuntu.org/news/xubuntu-goes-1gb-for-raring-gimp-and-gnumeric-are-back/

TeamViewer 8
13. фебруар
Изашло је стабилно издање TeamViewer 8 за GNU/Linux. TeamViewer је програм за даљинско управљање рачунаром.
Користан линк:
https://www.teamviewer.com/en/news/377-Final-version-8-of-TeamViewer-for-Linux-8.0.17147-released.aspx

Ubuntu 12.04.2
14. фебруар
Објављена је друга надоградња LTS верзије Ubuntu-а и његових деривата Kubuntu-а, Edubuntu-а, Mythbuntu-а и Ubuntu Studio-а. Ubuntu долази са могућношћу покретања на рачунарима који имају UEFI firmware са укљученим Secure Boot-ом.
Користан линк:
http://fridge.ubuntu.com/2013/02/14/ubuntu-12-04-2-lts-released/

Team Fortress 2
15. фебруар
Team Fortress 2, пуцачина из првог лица, је достуна за играње на GNU/Linux-у путем Steam клијента.
Користан линк:
http://www.teamfortress.com/post.php?id=9955

Wikipedia на српском — 10 година!
16. фебруар
Највећа енциклопедија на српском језику, Wikipedia, на данашњи дан слави своју прву деценију постојања.
Користан линк:
http://blog.wikimedia.rs/?p=202

Линукс кернел 3.8
19. фебруар
Линукс језгро 3.8 је доступан за преузимање. Можете га преузети са званичне интернет презентације, http://kernel.org/. Закрпе су углавном везане за две архитектуре - tile и x86. Присутна је и Radeon закрпа.
Користан линк:
https://lkml.org/lkml/2013/2/18/476

Ubuntu на таблетима
19. фебруар
Најављено је представљања Ubuntu on tablets на Mobile World Congress-у који ће се одржати од 25. до 28. фебруара у Барселони, Шпанија.
Користан линк:
http://www.ubuntu.com/devices/tablet

Пулс слободе

The Free and Open source Software Developers’ European Meeting (FOSDEM)

Аутор: Јелена Георгијевић

У Бриселу је 02.02.2013. у кампусу „Université libre de Bruxelles“ (ULB) отворен тринаести Европски састанак програмера слободног и отвореног кода – FOSDEM. FOSDEM је бесплатни, некомерицијални догађај организован од стране заједнице за заједницу. Циљ оваквог окупљања је да се обезбеди место на којем програмери слободног и отвореног кода могу међусобно да ступе у контакт, буду информисани о најновијим дешавањима, присуствују интересантним разговорима и презентацијама о различитим темама са руководиоцима пројеката и члановима заједнице, те да се промовише развој и предност слободног софтвера и отвореног кода као решење.

Године 2000, Raphael Bauduin, активиста линукс покрета у Белгији, решио је да организује мали састанак за програмере отвореног кода. Тај састанак је назвао „Европски састанак програмера отвореног кода“ (OSDEM). Направио је mailing листу, малу интернет страницу и проширио вест о догађају људима око себе. Неколико недеља касније, мноштво људи је чекало узбудљив догађај у Бриселу. Позиви су послати познатим особама у заједници: Rasterman-у, Fyodor-у, Jeremy-ју Allison-у и другима. Сви су се одазвали позиву и OSDEM је био на путу ка успеху. Друге године OSDEM је преименован у FOSDEM.

FOSDEM покушава да покрије широк спектар пројеката из слободног софтвера и отвореног кода нудећи платформу за сарадњу у правом духу отвореног кода. Сваке године почетком фебруара више хиљада посетилаца се окупи у ULB Solbosh кампусу.

Предавања и презентације одржане су у пет универзитетских зграда, тј. у 24 сале током два дана, између којих је постојао сталан проток учесника конгреса. Процењено је да је ове године било преко 5000 посетилаца. Многи посетиоци су се већ састали у петак, вече пре званичног почетка FOSDEM-а, на традиционалном „Beer Event“-у, у познатом Delirium Café-у у центру Брисела.

Предавања која су одржана можете пронаћи на страници https://fosdem.org/2013/schedule/ а у току је постављање и видео материјала, тако да предавања која вам се учине итересантним можете погледати на http://video.fosdem.org/. Нека од интересантних предавања која су одржана и која се могу прегледати на интернету су:

https://fosdem.org/2013/schedule/event/security_owasp/

https://fosdem.org/2013/schedule/speaker/simon_bennetts/

https://fosdem.org/2013/schedule/event/security_keccak/

https://fosdem.org/2013/schedule/speaker/gilles_van_assche/

https://fosdem.org/2013/schedule/speaker/joan_daemen/

https://fosdem.org/2013/schedule/speaker/michael_peeters/

https://fosdem.org/2013/schedule/event/trends_in_open_source_security/

https://fosdem.org/2013/schedule/speaker/florian_weimer/

Акција Ubuntu ЛоЗa Србије и System 76

Аутор: Богдановић Бојан

Успостављена је једна велика и лепа сарадња: Ubuntu локална заједница Србије је успоставила сарадњу са реномираном светском компанијом System 76.

System 76 је познати произвођач изузетно квалитетних преносних и стоних рачунара и серверских решења, на којима је подразумевано инсталиран Ubuntu оперативни систем. Њихови рачунари се склапају од брижљиво бираних компоненти и материјала како би задовољили строге критеријуме квалитета и обезбедили одличне перформансе. System 76 је Ubuntu сребрни партнер и Intel платинум партнер.

Поред свог производног асортимана, компанија System 76 свесрдно подржава промоцију Ubuntu оперативног система преко пројеката. У нашем случају, у питању је бесплатно слање Ubuntu налепница. Ubuntu локална заједница Србије налази се на листи њихових партнера у овој акцији, која омогућава да на лак и брз начин бесплатно добијете квалитетне налепнице са Ubuntu знаком, као и мале налепнице за супер тастере на тастатури.

Више информација о овој акцији, као и о начину како можете добити бесплатне налепнице, можете наћи на следећој страници: http://www.ubuntu-rs.org/akcija-ubuntu-loze-srbije-i-system-76/ а званичан списак партнера можете погледати на станици компаније:
https://www.system76.com/community/stickers.

Наравно, више о компанији System 76 можете прочитати на њиховој матичној страници: https://www.system76.com/.

Представљамо

KDE 4.10

Autor: Petar Milojević

Пре пар недеља смо били сведоци објављивања нове верзије KDE софтверске компилације, 4.10.0. Давно пре тога су се могла чути нагађања о томе да ли ће следећа верзија KDE-а бити 5.0 или 4.10 и чини ми се да је већина веровала у прву претпоставку али су нас програмери који раде на развоју KDE-а брзо разуверили. Било како било, верзија је само број а много битније је оно шта она доноси. Верзија 4.10.0 је донела довољно новина.

Највише промена донео је Nepomuk индексер датотека а самим тим и завређује највише пажње. Рад овог индексера је подељен у два дела. Први се односи на основно индексирање а други на пуно индексирање датотека. Основно индексирање брзо индексира основне информације о датотеци као што су име и MIME тип (енгл. mimetype - http://en.wikipedia.org/wiki/MIME_type). Други ред, који се активира само кад корисник није активан, даје потпуну информацију о датотеци. Једна од предности овакве нове архитектуре индексирања је та што су MIME типови веома важан део. Сви прикључци (енгл. plugins) за индексирање датотека користе MIME типове за идентификацију типа датотека које индексирају. Овиме је омогућено корисницима да врше контролу типова датотека које су индексиране. Изворни код више није индексиран подразумевано. Уобичајене ствари, као што су аудио и видео материјал, јесу.

Друга битна новина у овој области је потпуно удаљавање од Strigi-а. Раније је Strigi доводио до проблема, тако да је са овим издањем KDE софтверске компилације одлучено да се направи дистанца у односу на исти. Прихваћено је ново решење које се заснива искључиво на датотекама а не на токовима података, као што је раније био случај. Ово решење користи директно Nepomuk и KDE, тако да интеграцију чини једноставнијом.

Што се тиче I/O дела (KIOSlave) ту је ствар подигнута на потпуно нови ниво. Nepomuksearch алат за претраживање, који је могао иницијално да приказује, како податке који се односе на датотеку, тако и оне друге. Сада, након оптимизације, не приказује било које резултате који немају јединствену адресу (URL). Ово, у садејству са другим оптимизацијама, резултује приказивањем хиљаде резултата у секунди.

Када је у питању означавање (енгл. tagging) а у вези са I/O делом, он нам омогућава једноставно управљање Nepomuk ознакама, прегледање датотека које се заснивају на различитим ознакама које садрже.

Побољшања су постигнута и у области руковања преносних уређаја, Nepomuk чистача и тако даље.

Не треба изоставити ни надоградњу widget-а новим који су изграђени Qt Quick-ом (енгл. Qt Quick application framework). Последица тога јесу знатна побољшања у понашању, стабилности, једноставности коришћења и другим перформансама. Нови закључавач екрана (енгл. Screen locker), који се заснива на QML-у (који је део Qt Quick структуре програма), чини радни простор сигурнијим. У вези са овим, widget са задацима је добио нека корисна ажурирања – глаткији изглед група прозора.

Побољшања постоје и у систему обавештења и делом у области управљања напајањем. Сада постоји потпуна подршка за екране високе резолуције а нова Air тема даје Plasma радном простору чистији изглед.

Захваљујући К-win-овој Get Hot New Stuff (GHNS) интеграцији, доступни су нови ефекти и скрипте. Један од нових ефеката се односи на анимацију промене стања прозора, у смислу максимизовања прозора и враћања у пређашње стање. К-win сада детектује неке виртуелне машине и омогућава OpenGL компоновање, ако је то могуће. Власнички AMD управљачки програми сада имају OpenGL 2 подршку.

Нови KDE-ов appmenu (http://gnumdk.blogspot.com/2012/11/appmenu-support-in-kde-410.html) омогућава заједнички изборник за више програма покренутих истовремено. Могуће га је сакрити а појављивао би се кад миша доведемо на врх екрана. Такође, може се сместити и у декорацију прозора где би се покретао кликом на одређено дугме.

Ту је и нови Управник штампањем (енгл. print manager). Побољшани су постављање, одржавање и контрола послова. Такође, Plasma widget приказује доступне штампаче и нуди приступ и контролу над пословима који су на реду. Нови чаробњак аутоматски бира одговарајуће управљачке програме и контролне поставке на препознатом уређају.

KDE-ов управник датотекама, Dolphin, је претрпео многе исправке, побољшања и добио нове карактеристике. Пребацивање датотека на телефон и са телефона или другог мобилног уређаја је сада једноставније, са подршком за MTP уређаје, који се приказују у панелу Places. Сада можемо мењати величину иконица у панелу. Учитавање директоријума са и без прегледа (енгл. preview) је сада много брже и захтева мање меморије док користи сва процесорска језгра како би читав процес био што бржи.

И други програми су доживели одређена побољшања, као што су Kate напредни уређивач текста, Konsole која, између осталог, сада захтева притискање CTRL тастера приликом превлачења текста. Не смемо заборавити ни Okular, Kontact као ни Gwenview који је добио подршку за Активности (енгл. Activities).

Јасно је да не можемо набројати све нове и побољшане карактеристике овог изванредног радног окружења али је такође јасно да се на развоју и унапређивању истог веома активно ради. Свака нова верзија нам доноси низ побољшања у односу на која, како симпатизери тако и они који то нису, не могу остати равнодушни. Овом приликом се захваљујемо свима који су допринели да KDE данас изгледа овако. Створили су најмодерније, најфункционалније и најкомплетније радно окружење. Знамо да овде није крај и веома се радујемо следећим новотаријама које ће нам рад у KDE-у учинити занимљивијим и једноставнијим а уз то и визуелно лепшим. Kudos!

ИЗВОРИ:

- http://www.kde.org/announcements/4.10/plasma.php
- http://vhanda.in/blog/2013/01/what-new-with-nepomuk-4-10/
- http://www.kde.org/announcements/4.10/applications.php

Gnome 3 na Debain Wheezy

Аутор: Милутин Гавриловић

Желимо да Вам представимо Gnome 3 окружење покренуто на Debain Wheezy (testing верзија).

Gnome 3 доноси озбиљне промене, како унутра тако и споља. Из корисничког угла најважнија промена је GNOME Shell, потпуно другачија организација радне површине и манипулације прозорима. Уз Gnome 3 долази и GTK 3, нова верзија toolkit-а на којем је Gnome изграђен.

GNOME Shell, као новина у Gnome-у је потпуно нов аспект када је десктоп у питању. Нешто налик плазми у KDE окружењу. Све што сте до сада знали о Gnome 2 окружењу и све на шта сте навикли слободно заборавите, јер ту је нова генерација окружења. Занимљива алатка за „tweak“-овање Gnome 3 окружења је gnome-tweak-tool којом лако можете прилагодити окружење Вашим потребама. Доста је добро прилагођен хардверским захтевима, заправо има већу подршку и бољу интеграцију са хардверским решењима.

Занимљива ствар, такође, је компатибилност са мрежним уређајима. Било који телефон са Android-ом (тестирано) може лако без подешавања бити одмах препознат као АП - све што треба да укључите је опција USB tethering и уређај постаје „PLUG-AND-PLAY“.

Као аутор овог текста, не знам много у вези са Gnome 3 окружењем, осим да га подесим. Тестирао сам га на више рачунара и добро ради, без грешке, као да возите неку premium марку аутомобила. Лакше је од Gnome 2 окружења 30 - 40 процената, бар у овом случају.

На слици испод можете видети неке од перформанси неопходних UI, UX, WEB дизајнерима и развојним тимовима, као и појединцу склоном експериментима.

Слика 1

За љубитеље Gimp-а долази нова верзија 2.8 са single window модом и са неким додатим алаткама и пречицама.

Слика 2

И наравно виртуелизација. Без проблема подиже било који OS.

За љубитеље кућних сервера, једно изненађење - виртуелизација као и цео серверски сет раде без икаквих проблема. Новије су верзије и компатибилне су. Новина је брзина и количина меморије која одлази приликом виртуелизације и комуникације рачунара у виртуелним мрежама. Радна меморија је бар 30% смањена у односу на stable верзију Debian-а (Squeeze).

Слика 3

За фино подешавање погледајте скрипту на адреси:

http://webserveri.info/?q=gnome3-setup.

zRam

Аутор: Никола Ненадић

zRam је експериментални модул додат у верзији линукс кернела 3.8-rc1. Модул је пре свега намењен старијим рачунарима али налази велику примену и данас на пољу преносних уређаја и мобилних телефона.

О чему се овде ради? zRam модул компресује блокове у радној меморији који се не користе, одакле их смешта назад у радну меморију. На тај начин избегава смештање paging блокова на тврди диск. Пошто је радна меморија далеко бржа од оне на тврдом диску, приметићете повећање перформанси.

zRam ће радити све док се радна меморија не напуни а касније модул се неће палити а подаци ће се надаље пребацивати на swap диск, као при стандардном paging процесу.

Можда вам звучи чудно да нешто компресујете, снимате, па затим декомпресујете и да тиме добијате већу брзину од једноставног копирања и преузимања са тврдог диска. Тестови су показали управо то. Комбинација брзине процесора и радне меморије даје боље резултате него једноставно копирање paging блокова на тврди диск.

Ако ово примените на старијим уређајима средње класе са 512 MB радне меморије, са добро подешеном swap партицијом (swap би по неписаном правилу требало да буде два пута већи од количине радне меморије), добићете значајно побољшање перформанси.

Кориснику је остављено да изабере колико процената радне меморије zRam може да користи.

Блокови се компресују помоћу LZO library који је имплементиран у linux-kernel.

Карактеришу га следеће особине:

компресија је упоредива са DEFLATE компресијом (користи комбинацију LZ77 алгоритма и Huffmanovo кодирање, осмишљено давне 1951. године,

веома брза декомпресија,

захтeва додатни buffer при компресији (8 KB до 64 KB), зависно од нивоа компресије

не захтева додатну меморију при декомпресовању (потребан је само излаз и buffer)

допушта кориснику да балансира између нивоа и брзине компресије а да не утиче на брзину декомпресије.

Имајте на уму да је модул још у фази развоја, те да ће се стварна функционалност постићи тек када модул добије званично место у kernel-tree.

Изворни код пројекта можете да пронађете на:
http://lxr.hpcs.cs.tsukuba.ac.jp/#linux/drivers/staging/zram.

Ту можете наћи и упутство како да испробате овај експериментални модул на свом рачунару.

Постоји још један сличан модул, звани rapiddisk, који ради исту ствар. На вама је да одлучите који ћете изабрати.

Како да?

Мала школа: Scribus 1.4 (9. део)

Графички елементи

Аутор: Дејан Mаглов

У прошлом наставку мале школе завршили смо унос текста и његово форматирање. Да би наш PDF личио на часопис, недостају нам графички елементи. Под овим подразумевамо:

Увоз векторске графике (табеле и векторске илустрације)

Увоз растерске графике (илустрације у било ком растерском формату)

Цртање векторских елемената директно у Scribus-у (предефинисани прости облици, полигони, табеле и линије)

Увоз векторске графике

Почињемо од векторске графике. Ово је графика која је природна за Scribus. Сам Scribus је програм за 2D векторску графику због тога, без много проблема, препознаје обични SVG, EPS, PS, ODG, SXD, SCE од слободних формата. Са мало више проблема препознаје и неке власничке формате AI, PICT, WMF.

Scribus препознаје и Inkscape SVG али непотпуно за неке специфичне Inkscape елементе (blur, transparency, на пример). Ово је један од проблема у FLOSS свету. Превише често се дешава да програмери на појединим open source пројектима у настојању да свом производу обезбеде што више функционалности одступају од усвојених стандарда. Inkscape је на пример одступио од опште прихваћеног SVG формата. Ово је Inkscape-у донело пар нових могућности али умањује његову сарадњу са Scribus-ом. Дизајнер који мисли да објављује своје радове урађене у Inkscape-у или ће морати да се одрекне тих нестандардних могућности Inkscape-a или ће морати да их извози у PNG и тек тако у растерском облику да објављује у Scribus-у.

Векторска графика је незаменљива у случајевима малих слика (сувише мало да би у растерском облику биле довољно оштре), логотипа (морају да буду прецизни).

Друга употреба векторске графике нема директне везе са графиком. Заправо се ради о табелама. Табеле могу да се цртају директно у Scribus-у али је то врло напоран посао. Наиме, алат који је намењен за цртање табела заправо прави потребан број ћелија које су, у ствари, текст оквири. Колико ћелија толико текст оквира које се не могу истовремено обрађивати. Лако се догоди да се ти текст оквири испомерају и онда та табела изгледа много неуредно. Зато је боље табелу цртати у неком другом програму и на крају је само увести у Scribus као вектор. На пример, нацртате табелу у LibreOffice Calk-у штампате у PS датотеку а затим PS датотеку увезете у Scribus.

За увоз векторске графике у Scribus је задужен File → Inport → Get Vector File… Након одабира датотеке потребно је само кликнути на жељену позицију на листу где желимо да се вектор појави. Ако се векторски цртеж састоји од више елемената, они ће бити груписани у једну слику и појавиће се у оригиналној величини. На нама је само да га селектујемо и помоћу контролних тачака у угловима слике да га смањујемо или повећавамо по жељи и без губитака у квалитету.

Слика 1: Векторска сличица саконтролним тачкама за промену димензија

Накнадно, увезени вектор може и да се уређује. Потребно је само разгруписати елементе вектора (CTRL+SHIFT+G) и онда сваки елемент можемо посебно да уређујемо, као на пример да изменимо текст у табели, мада то може да буде тежак задатак ако је свако слово претворено у објекат, што векторски формати врло често чине. Претварање слова у објекат је обавезно за штампу али врло незгодно за накнадне исправке. Пречицом (CTRL+G) се на крају обраде поново групишу делови вектора у јединствену целину.

Сви објекти у Scribusu се на једнак начин уклапају у већ постављени текст. Наиме, није неопходно склањати текст испод неког другог објекта Scribus-а, вектора, оквира слике, простих облика, полигона или неког другог текст оквира. Довољно је само позиционирати тај објекат и помоћу Properties прозора (F3) наредити да се текст помери испод тог елемента на већ објашњен начин у прошлом броју (ЛиБРЕ! #9). Тада смо правили место за наслов (то јест за текст оквир за наслов). То смо радили помоћу подсекције Shape, Properties прозора. Подсекција Shape се користи и за све остале појединачне објекте у Scribus-у као што су оквир слике, прости облици, полигони. Код груписаних облика за исту сврху служи Group подсекција.

Слика 2: Group подсекција Properties прозора и едитовање контурних линија

Подсетићемо још једном да графички елементи не морају да буду на истом слоју (layer) као и текст. Уколико илустрације треба да имају фиксну позицију и не зависе од самог текста, боље је да буду на посебном слоју који мора бити изнад слоја текста да би уклањање текста испод илустрација радило. Пошто у нашем часопису илустрације зависе од текста, ми практикујемо да буду у истом слоју са текстом. Тако је лакше тачно позиционирати илустрације без преласка у други слој.

Напомена: У случају да су у истом слоју текст и илустрације мора се пазити да се нехотично не помери слика са задате позиције. Да би се обезбедила њена позиција и величина треба користити закључавање. CTRL+L (Is Locked) обезбеђује заључавање позиције а CTRL+SHIFT+L (Size is Locked) закључава димензије илустрације. Са истим пречицама на тастатури се и откључавају објекти.

Увоз растерске графике

Да би обезбедили да овај елемент има векторске особине, Scribus-ови дизајнери су обезбедили контејнер за растерске слике баш као што су то урадили са текстом. У случају текста то је текст оквир а за увоз растерске графике користимо оквире за слике (пречица на тастатури I или одабиром Image Frame са линије алата). Смештањем оквира на страницу се чува простор за слику коју желимо да увеземо на исти начин на који то чини текст оквир са текстом.

Илустрацију лако убацујемо у креирани оквир за слику левим кликом на њега и бирањем наредбе Get image… или још једноставније са CTRL+I. Након ове наредбе отвориће се дијалог за избор жељене датотеке илустрације.

Напомена: Без обзира да ли је припрема намењена за интернет страницу, PDF часопис или за штампану верзију, треба водити рачуна о резолуцији растерске слике која се увози у Scribus. Резолуција или, другим речима, густина тачака јако утиче на квалитет илустрација. Илустрација чија густина падне испод 150 тачака по инчу (DPI) биће видљиво замућена (рецкавих ивица). Зато треба бирати илустрације чији оригинал има добру оштрину и повећати му густину тачака на барем 300 DPI. Приликом промене величине илустрације у самом Scribus-у мењаће се та густина (смањивањем слике, расте DPI и обрнуто) и зато треба водити рачуна да приликом повећања оригинала слике DPI не падне испод 150.

Изабрана растерска слика се појављује у оквиру слике. За њено уређивање је задужена Properties подсекција Image. Ова подсекција је задужена за позиционирање и подешавање величине растерске графике унутар оквира слике. Врло је корисна и аутоматика која је ту придружена која обезбеђује попуњавање оквира слике (Scale to Frame Size). Када се изабере ова могућност, илустрација се скалира на максималну могућу величину одређену оквиром слике. Додатно може да се изабере очување пропорционалности оригинала слике по ширини и висини или без очувања те пропорционалности. Једном када одаберемо Scale to Frame Size, можемо ручно подешавати величину оквира а то ће бити пропраћено променом величине слике у њему.

На исти начин, помоћу Shape подсекције прозора Properties, ћемо направити места у тексту за увежену слику. Код слика је веома корисно ту користити Use Contour Line. Уређивањем контурне линије можете уоквирити слику тако да текст прати тај оквир а не правоугаони оквир слике. Да подсетимо да се управо у овој секцији и отвара дијалог за уређивање контурне линије кликом на дугме Edit…

Слика 3: Shape подсекција Properties са дугметом Edit и Round Corners дијалогом за дефинисање заобљивања углова

Оквир слике као и сви остали елементи се могу уређивати. Могу се заоблити углови (Properties → Shape → Round Corners), може се у потпуности мењати облик оквира (Properties → Shape → Edit…), мењати му основну боју попуне и оквирне линије (Properties → Colors), мењати врсту оквирне линије и дебљину (Properties → Line)…

Цртање векторских елемената

Као што смо и рекли, Scribus је програм за 2D векторску графику и може се директно цртати у њему. Далеко од тога да он има могућност цртања као Inkscape али за нешто једноставније као што су блок дијаграми или нешто слично, врло је употребљив. Као помоћ нуди галерије једноставних облика (Insert Shape), галерије правилних полигона (Insert Poligon) и алат за цртање линија (Insert Line).

Све раније особине и начини уређивања осталих Scribus објеката важе и за једноставне облике и полигоне.

Ми највише користимо ове елементе као позадине за текст како бисмо истакли неку напомену или терминалски текст. Тако смо и могућност цртања искористили за цртање насловне стране, па је насловна страна комбинација текст оквира, оквира слике и полигона. Осим растерских слика, сви остали елементи су нацртани директно у Scribus-у.

За крај епизоде

Сви елементи у Scribus-у функционишу на једнак начин. Једни су намењени за резервисање простора за текст, други опет за резервисање простора за растерску графику али увек функционишу исто и уређују се једнако. Чак је једном оквиру могуће у сваком тренутку променити намену. Текст оквир може да се претвори у оквир слике или полигон у текст оквир и све остале комбинације. За то је задужен Item → Convert to из падајућег менија. Ово омогућава лаку преправку урађеног и много различитих комбинација да се добије жељени резултат.

Слика 4: Падајући мени Item и наредба Convert To

Сад је наш часопис већ 95% спреман за издавање. Остало је само да у њега укључимо мало интерактивности (унутрашње и спољње везе) и да то све лепо спакујемо у PDF али о томе ћемо следећи пут.

Наставиће се…

Ослобађање

Добродошли на слободну територију (6.део)

Слободни е-mail клијенти

Аутор: Далибор Богдановић

Mozilla Thunderbird

OS1
Slika 1: Mozilla Thunderbird

У време када web програми за рад са електронском поштом преузимају примат од desktop варијанти (Gmail, Yahoo, Hotmail), jош увек се доста корисника ослања на програме за рад са електронском поштом а један од најпопуларнијих e-mail клијената је Mozilla Thunderbird.

Веома је распрострањен како на MS Windows платформи тако и на слободним оперативним системима као алтернатива за Outlook Express.
При првом покретању програма одмах се примећује његова брзина, кориснички интерфејс, менији и опције који су поједностављени до крајњих граница.

Прелазак на Thunderbird са неког другог клијента је брз и безболан - модул за миграцију поставки и порука из Outlook-а и Outlook Express-а ради одлично а ни са другим програмима нема већих проблема током миграције података.
Подешавање налога одвија се одвојено за POP и SMTP протоколе, односно IMAP, при чему сваки налог може да има сопствени и заједнички директоријум за смештање нових порука.
Thunderbird има унапред подешену, подразумевану подршку за рад са Gmail-ом (преко POP3 протокола), RSS порукама и News групама.
Питање безбедности је овде стављено на посебно место. Поред уобичајеног spam филтера, постоји и anti-phishing филтер, који корисника штити од порука у којима се налазе линкови ка проблематичним web интернет страницама.
Разним подешавањима, програм можемо потпуно прилагодити својим потребама а помоћу разних додатака можемо проширити његову функционалност.
Програм се налази у програмским складиштима свих слободних оперативних система а више информација можете добити на званичној страници:
http://www.mozilla.org/en-US/thunderbird/.

Evolution

OS2
Slika 2: Evolution

Један од најраспрострањенијих е-mail клијената на слободним оперативним системима који подразумевано долази уз Gnome радно окружење и који представља алтернативу Outlook-у је Evolution.
У себи има интегрисану електронску пошту, календар, контакте, као и многе друге ствари које ће нам олакшати свакодневни посао.
Неке његове карактеристике су:

подршка за POP, IMAP и SMTP протоколе;

од сигурносних опција садржи SSL, TLS и STARTTLS;

поседује е-mail филтере, као и аутоматско препознавање нежељене (Spam) електронске поште;

подржава помоћу додатка функцију RSS читача;

подржава рад са више налога електронске поште.

Помоћу разних додатака функционалност овог програма се може додатно проширити.
Налази се у програмским складиштима свих слободних оперативних система а више информација можете добити на званичној страници,
 http://projects.gnome.org/evolution/index.shtml.

Kontact

OS3
Slika 3: Kontact

Још један е-mail клијент, који долази подразумевано уз KDE радно окружење и алтернатива је за Outlook, клијент је под називом Kontact.
У себи има интегрисане следеће програме:

Agregator - за читање омиљених вести са web интернет страница;

KAdressBook - за организовање контаката;

KJots - за организовање бележака;

Kmail - за рад са електронском поштом;

KNode - за читање вести;

KNotes - за „лепљење“ бележака на радни екран;

KOrganizer - садржи календар за организовање догађаја;

KTimeTracker - за праћење неког дешавања;

Summary - за организовање радног времена.

За рад са електронском поштом овај програм подржава IMAP, IMAP IDLE, dIMAP, POP3 и SMTP протоколе. Садржи разне филтере, као и аутоматску детекцију нежељене електронске поште.
Помоћу разних додатака може се проширити функционалност овог програма.
Налази се у програмским складиштима свих слободних оперативних система а више информација можете добити на званичној страници,
http://userbase.kde.org/Kontact.

Kmail

OS4
Slika 4: Kmail

Е-mail клијент под називом Kmail долази у пакету са програмом Kontact али може функционисати као самостални програм и алтернатива је за Outlook Express.
Долази подразумевано уз KDE радно окружење.
Неке од основних карактеристика програма су:

подржава стандардне протоколе IMAP, POP3 и SMTP;

од сигурносних опција ту су SSL и TLS;

има уграђену проверу написаног тескта;

поседује опцију читања и писања HTLM mail-ова;

има уграђену функцију аутоматског детектовања нежељене електронске поште;

садржи разне филтере за електронску пошту.

Веома је брз, менији и целокупни кориснички интерфејс су веома једноставно организовани, тако да ће се и они мање искусни корисници веома лако привићи на рад у овом програму.

Налази се у програмским складиштима свих слободних оперативних система а више информација можете добити на званичној страници:
http://userbase.kde.org/KMail.

Claws-mail

OS5
Slika 5: Claws-mail

Један веома једноставан и брз е-mail клијент, алтернатива за Outlook Express, долази нам под називом Claws-mail.
Првенствено је намењен за рад са електронском поштом али помоћу разних додатака могу се додати RSS читач, PDF читач, календар и још много других додатних опција.
Његова брзина се првенствено примећује приликом покретања, има крајње једноставан кориснички интерфејс, брзо се конфигурише и веома је стабилан у раду.
Неке од основних карактеристика програма су:

рад са више налога електронске поште;

поседује разне филтере;

подржава POP3, SMTP и IMAP 4rev1 протоколе;

поседује посебан део за контакте;

аутоматска детекција нежељене електронске поште;

поруке се из њега могу директно штампати;

Оно што га издваја од осталих е-mail клијената је веома велики број додатака помоћу којих се функционалност програма веома проширује, као и постојање великог броја тема, помоћу којих сваки корисник може уредити овај програм према сопственим потребама.
Такође, овај програм поседује веома обимну документацију, тако да ће се сваки нови корисник веома брзо привићи раду у њему.
Налази се у програмским складиштима свих слободних оперативних система. Више информација, као и сву документацију можете пронаћи на званичној страници:
http://www.claws-mail.org/index.php.

Структура GNU/Linux директоријума

Аутор: Slackware Srbija заједница

Као и сваки други оперативни систем и GNU/Linux оперативни систем садржи структуру директоријума. У овом тексту биће представљени директоријуми које систем највише користи, тако да ће нам за савладавање основа рада линукс система следећи списак бити јако користан. Списак је намењен како за нове кориснике (које желе да знају где се шта налази од система), тако и за кориснике који већ имају линукс искуство (замишљено као подсетник).

/bin

Садржи извршне програме који су део GNU/Linux оперативног система и многе команде као што су cat, cp, ls, more, те програме као што је Shell који представља командну линију и тако даље.

/boot

Садржи датотеке потребне за подизање оперативног система. Boot loader као што је LILO (енгл. LInux LOader) користи ове датотеке. Кернел који се учитава приликом подизања система се налази у /boot директоријуму.

/dev

Садржи све уређаје попут уклоњивих уређаја, звучних картица, модема и друго. То је виртуелни директоријум који садржи датотеке ових уређаја.

/etc

То је, у ствари, конфигурациони директоријум целокупног оперативног система. Такође, садржи глобална подешавања за ssh, telnet, smtp/pop3 поштанске сервере, X11, apache, samba…

/home

Подразумевани директоријум за складиштење корисничких података. Садржи личне директоријуме за сваког корисника али сваки лични директоријум носи /home за тог корисника. Само root user може видети све /home директоријуме.

/lib

Садржи заједничке библиотеке (perl, python, C…) и кернел модуле. Садржи системске библиотеке неопходне за рад оперативног система и појединачних програма.

/lost+found

У њега се смештају сви фрагменти (делови) датотека који би могли да нестану услед пада система. FSCK програм у линуксу тражи грешке у фајл -систему и фрагменте на које наиђе смешта у /lost+found како би могли бити поново враћени у систем.

/media

Директоријум чија је сврха да буде јединствено место за монтирање мултимедијалних уређаја од стране корисника и различитих програма.

/mnt

Ово је подразумевана локација за све администраторски монтиране уређаје или системе датотека (file systems) као што су cdrom, floppy disk, usb flash, partitions, file image… У /mnt се монтирају уређаји који су потребне само за одређено време, ако их не демонтирамо, биће покренути само до гашења или рестартовања система.

/opt

Садржи конфигурационе датотеке за додавање на апликативне програме. Овде се могу инсталирати third-party програми. Садржи опционе пакете програма.

/proc

Садржи податке о системским процесима. То је виртуелни систем датотека који садржи информације о систему датотека. Условно речено, директоријум који се креира приликом подизања система и садржи информације о кернелу. Он није класичан директоријум, већ нешто као виртуелни директоријум/фајл преко кога добијамо информације.

/root

Ово је /home директоријум системског администратора (root). Он није у склопу свих /home директоријума већ је издвојен. Привилегије писања над овим директоријумом има само root корисник.

/sbin

Садржи бинарне извршне датотеке који су доступне само root-у, углавном намењене одржавању система. Такође, садржи и команде као што су mount, shutdown, umount итд.

/srv

У новијим верзијама Slackware GNU/Linux дистрибуције, овај директоријум је предвиђен за смештање података које користе програми намењени серверској употреби попут apache web server-а.

/sys

Системски директоријум који кернел генерише при сваком покретању система.

/tmp

Садржи све привремене датотеке које се бришу са сваким стартовањем система. Представља главни директоријум за смештање привремених датотека.

/usr

Садржи дељиве и read-only податке. Такође, садржи и бинарне датотеке, библиотеке, документацију, изворе и друго.

/usr/bin

Садржи извршне датотеке многих команди које нису део језгра GNU/Linux оперативног система.

/usr/include

Садржи главне датотеке (вођице) за C и C++ програмске језике.

/usr/lib

Садржи библиотеке за C и C++ програмске језике.

/usr/local

Садржи локалне датотеке сличне онима који се налазе у /bin директоријуму.

/usr/sbin

Садржи административне команде.

/usr/share

Садржи датотеке које су заједничке, као нa пример, уобичајене конфигурационе датотеке, слике, документа и друго.

/usr/src

Садржи извор GNU/Linux језгра (кернел).

/var

Садржи датотеке специфичне за корисника као што су mail поруке, база података инсталираних програма, историје и друго.

/var/cache

Садржи кеширане податке за програме.

/var/lib

Садржи информације које се тичу тренутног стања програма. Те информације се мењају сваки пут кад се покрене програм.

/var/lock

Садржи закључане датотеке које су креиране од стране програма. Најчешће садрже информацију о редном броју процеса за одговарајући програм.

/var/log

Садржи историје различитих програма.

/var/mail

Садржи корисникове поруке е-поште. То је пошта коју корисник добија од самог оперативног система.

/var/opt

Садржи променљиве податке за пакете смештене у /opt директоријум.

/var/run

Садржи податке који описују систем од тренутка стартовања.

/var/spool

Садржи податке који чекају на неки процес.

/var/tmp

Садржи датотеке које су очуване између два стартовања система.

Извор: http://slackware-srbija.org/wiki/doku.php?id=osnovno:struktura_linuks_direktorijuma

Слободни професионалац

Zentyal – Сервер за мала и средња предузећа (SMB сервер)

Аутор: Бојан Богдановић

Када погледамо структуру компанија у свету и поред константног медијског појављивања великих компанија (да их не наводимо сада), које нам прве падну на памет ако би нас неко замолио да их наведемо, веровали или не, чак 99% компанија чине мала и средња предузећа а не велике компаније. Мала и средња предузећа остварују преко 50% светског бруто доходка. Са друге стране, пратећи тренутне трендове и стање у ИТ свету, можемо веома лако закључити следеће: све више расту потребе за смањењем трошкова и оптимизацијом, тако и потреба за савременим, адекватним ИТ решењима. Наравно, лако је великом компанијама када имају читаве армије запослених који се баве овом проблематиком али шта је са наведеним малим и средњим компанијама. Највећи проблем је како са смањеним ресурсима (било у новцу, било у стручним кадровима) обезбедити поуздане системе. Посебан проблем код малих и средњих предузећа је обезбеђивање средстава за скупа решења и довољно стручан кадар за такве послове. И овде на сцену ступа линукс са оним што има да понуди.

Шта даље?

Линукс решења на (просто речено) великим серверима и серверским системима, нису новост, већ једно рационално и моћно решење али шта се дешава када желимо да на лак и угодан начин обезбедимо сервер за малу компанију, поготово ако немамо довољно добрих и стручних радника? Решење је у инсталацији неке од верзија сервера за мала и средња предузећа (SMB сервери). Постоји више сервера, навешћемо ClearOS, Resara, SME server, Zentyal као примере а последњи наведени биће приказан у даљем тексту.

Главне особине Zentyal сервера су лакоћа инсталације и конфигурације сервиса који су нам потребни за свакодневни рад, као и централизација подешавања и одржавања истих. Наравно, вишеструка улога оваквог сервера се подразумева, као и нешто што није уобичајено и пракса у линукс свету: графички интерфејс сервера који олакшава рад, посебно онима који се по први пут сусрећу са линукс серверима и нису баш присни са подешавањем из „мрака“ конзоле. Посебна пажња је посвећена сигурности података. Пре свега модулима везаним за антивирус заштиту, firewall и редовно прављење резервних копија података без чега се у данашње време не може замислити било које квалитетније решење. Са претходно наведеним, везано је и централизовано управљање корисницима и њиховим ресурсима. Један од захтева савремених токова је лака размена информација између запослених, као и дељење ресурса у мрежном окружењу а како је савремено пословање такво да захтева често и рад са удаљених локација, лака је имплементација и таквих сервиса. Добро имплементирана је и опција праћења логова и ресурса самог сервера са могућношћу подешавања обавештења администратору о непредвиђеним догађајима. И на крају, мада не и најмање битно, овакав приступ омогаћава велико смањење укупних трошкова компаније.

Zentyal сервер

Пројекат је започет још 2004. године под именом eBox али је назив у међувремену промењен у садашњи. Zentyal је и званично подржан од стране Ubuntu-а. Zentyal сервер је базиран на Ubuntu линуксу и то на његовој LTS верзији. Последња, актуелна верзија је Zentyal 3.0 базиран на Ubuntu 12.04 LTS серверу. Такав приступ доноси Zentyal серверу сигурност подршке и стабилност система. Минимални хардверски захтеви за инсталацију сервера су: Pentium 4 CPU, 1GB RAM меморије и 80GB тврди диск, док су оптимални, препоручени хардверски захтеви: Xeon Dual Core CPU, 4GB RAM меморије, 500GB тврди диск. Наравно, за инсталацију може се изабрати како 32bit-на, тако и 64bit-на верзија Zentyal.

Улоге Zentyal сервера

Сервер долази са 4 предефинисане улоге, којe нам омогућавају да у пар корака подесимо жељену улогу сервера у компанији. Наравно, за оне којима линукс није новост, боље је да прескоче овакав начин инсталације и одмах пређу на инсталацију појединих сервиса. Свака улога је замишљена као скуп појединих сервиса везаних за одређену намену сервера.

Улоге су следеће:

Мрежни пролаз (Gateway)

Инфраструктура (Infrastructure)

Канцеларија (Office)

Комуникације (Communication)

Сваку од ових улога можете инсталирати појединачно или са још неком од улога које су потребне. У следећем броју, приказаћемо и објаснити поједине улоге и сервисе који их чине.

Више о Zentyal серверу можете прочитати на матичној страни пројекта:
www.zentyal.org

Интернет мреже и комуникације

Лозинке, кључеви и ssh

Аутор: Никола Харди

Добре лозинке

Иако постоје савременије методе које омогућавају боље начине за утврђивање идентитета корисника, лозинке су још увек најчешћи избор и то се вероватно неће променити још неко време. Управо због тога што су лозинке најчешћи избор, о њима би требало повести рачуна. Постоји неколико битних ствари на које треба обратити пажњу а најважније су генерисање лозинки, њихово чување и обнављање. Добра лозинка је само први корак за очување приватности и виртуелних идентитета али независно од сложености лозинке, увек треба пазити и на крађу. Лажни сајтови (phishing), крађа колачића (cookie stealing), снимање тастатуре (keylogging), пресретање конекције (man-in-the-middle) и сличне методе могу и те како да угрозе идентитет и податке корисника без обзира на сложеност лозинке коју користе.

Генерисање лозинки

При избору лозинке најчешће се приступа неком од следећа два метода: насумице генерисане лозинке или лозинке измишљене од стране корисника. Сложеност првих је углавном могуће лако измерити, док код мерења сложености „људских“ лозинки постоји и фактор познавања и погађања лозинке на основу познавања личних података о кориснику. Сложеност лозинке у уопштеном случају представља број покушаја који је неопходан да неко погоди лозинку, било „насилним методама“ (bruteforce) или укључивањем личних података о жртви (датум рођења, имена чланова породице, омиљени бендови, хобији). Дакле, лозинка има улогу да закомпликује посао онима који желе да је погоде и имајте то на уму.

Лозинке које генерише човек

Најчешћи приступ је да корисник комбинује неколико њему важних информација. Надимак, број куће или стана, име кућног љубимца у комбинацији са неким бројевима као што су број куће, неке важне године или датуми, бројеви телефона могу релативно лако да се погоде јер је број комбинација најчешће довољно мали. Уз мало креативности и овакве лозинке могу да постану, ако ништа друго, довољно добре. Неке од најчешћих метода за побољшавање оваквих лозинки су мењање слова знаковима и бројевима. На пример, заменити слово О нулом или слово А са 4 или @, слово L јединицом, изоставити самогласнике, мешати мала и велика слова и тако даље. Други занимљив приступ је да из неке реченице која се лако памти или из стиха узмемо само прва слова сваке речи. На пример од реченице „Нећу да користим власнички програм јер постоји слободан.“ може да се добије следећа лозинка - ndkvpjps. Лако се памти а наизглед не постоји никакав смисао. Када се ту убаце још велика и мала слова, добија се следећи резултат - NdkvPJps. На крају, убацимо још који број и знак - 4NDk\/PJp$2. Ово већ личи на озбиљну лозинку.

Насумичне лозинке

Људској машти нема краја али некада нас једноставно мрзи да будемо креативни и смислимо нову лозинку. Ту могу да нам помогну рачунари, тако што ће на неки начин да генеришу насумичан низ карактера (слова, знакова, бројева или неке комбинације по избору). Битно је напоменути да је врло тешко генерисати потпуно насумичан низ бројева (слова и знакови су такође бројеви) па програми за генерисање насумичних података често користе и променљиве факторе као што су тренутно време, садржај неки датотека на диску или позиција показивача миша. Код оваквих лозинки имамо могућност да изаберемо жељену сложеност лозинке на коју утичу њена дужина и скуп знакова који су употребљени и без проблема можемо добити лозинке чија је ентропија стотинак битова, што је довољно за свакодневну употребу. Ево примера једне овакве лозинке чија је ентропија 88 битова -

c%H@L+dAMlaXEk:8P53GY.2pz:Lo;hcN

Иако су овакве лозинке изузетно сложене, оне имају пар мана практичног карактера. Тешко се памте, оне дуже је практично немогуће запамтити. Решење су програми за управљање лозинкама који омогућују да лозинке буду сачуване на безбедном месту а помажу и при уносу лозинки али други проблем који се јавља је како да се пријавите када не радите на својем рачунару?

Чување лозинки

Програми за чување лозинки најчешће имају неколико заједничких особина, као што су главна (master) лозинка за откључавање базе података са осталим лозинкама, генератор лозинки и интеракција са осталим програмима (копирање лозинке у clipboard). Међу мноштвом оваквих програма, извдвојио бих keepass2, keepassx, seahorse, password gorilla, kwallet ipwsafe. 

Keepass2 постоји у верзијама за многе платформе што је увек плус а постоји чак и у преносној варијанти (portable apps) што је сјајно ако не користите често свој рачунар. 

KeepassX је врло сличан претходном али је нешто једноставнији. 

Seahorse је програм који је присутан у подразумеваној Ubuntu инсталацији и развија се као део GNOME пројекта а осим чувања лозинки омогућава и чување ssh и gpg кључева што је згодна могућност. 

Pwsafe је једноставан конзолни програм са генератором лозинки и комуникацијом са clipboardom. У суштини, било који од ових програма је добар избор.

Сервер

Web сервери (4. део)

Laemppp

Аутор: Милутин Гавриловић

Овакав метод не препоручујемо почетницима, јер је у питању комбиновање два сервера кроз forward proxy и кроз мапиране тунеле. Подразумеванo знање за ову технику су напредније руковање apache-ом и nginx-ом. Стога ће у чланку бити само делови кода које ћемо убацивати у наше конфигурације.

Прво ћемо додати следећи блок кода у /etc/nginx/sites-available/default.

Пријавити се као root:

su

Додати блок:

location ~ .*\\.(py|sh|pl|cgi)$ { proxy_pass http://127.0.0.1:8080; proxy_redirect off; proxy_set_header Host $host; proxy_set_header X-Real-IP $remote_addr; proxy_set_header X-Forwarded-For $proxy_add_x_forwarded_for; client_max_body_size 10m; client_body_buffer_size 128k; proxy_connect_timeout 90; proxy_send_timeout 90; proxy_read_timeout 90; proxy_buffer_size 4k; proxy_buffers 4 32k; proxy_busy_buffers_size 64k; proxy_temp_file_write_size 64k; }

Apache конфигурација мења параметре port-ова у /etc/apache2/ports.conf и /etc/apache2/sites-available/default. Садржај /etc/apache2/ports.conf датотеке треба променити тако да две линије са 80 у 8080 изгледају овако:

NameVirtualHost *:8080 Listen 8080

и /etc/apache2/sites-available/default треба изменити ову линију, такође у порт 8080:

<VirtualHost *:8080>

Затим ћемо инсталирати postgresql и phppgadmin:

apt-get install php5-pgsql phppgadmin cp /etc/phppgadmin/apache.conf /etc/apache2/sites-available/phppgadmin ln -s /etc/apache2/sites-available/phppgadmin /etc/apache2/sites-enabled/phppgadmin adduser postgres su - postgres

Затим ћемо добити овакав одзивник:

postgres@y:~$

Додати корисника:

createuser -sdrP master exit

Рестартовати сервере:

/etc/init.d/postgresql restart /etc/init.d/apache2 restart /etc/init.d/nginx restart

Затим се на адреси пријавити као корисник master и шифром коју сте додали:

http://localhost:8080/phppgmyadmin

А на следећим адресама би требао да ради сада наш proxy:

http://localhost/cgi-bin/test.sh
http://localhost/cgi-bin/test.py
http://localhost/cgi-bin/test.pl http://localhost/cgi-bin/test.cgi

cgi-bin се налази на порту 8080 али кроз nginx као forward proxy он ради на порту 80.

Lighttpd

Аутор: Владимир Цицовић

Увод

Пре него кренемо са описом и инсталацијом желимо да објаснимо зашто баш Lighttpd и Debian. Lighttpd је један од „лаких“ web сервера који подржава http сервис. Брз је, лако се подешава и, према неким истраживањима, он је на 4. месту (apache, nginx, IIS па lighttpd). Велики број CDN провајдера користи lighttpd као статички сервер или SSL termination сервер. Наравно ово нису једине могућности, напротив, као web сервер има још могућности као што су: h264 transcoder, cache server , http proxy, http load balancer, bandwith throtling server и тако даље. Уосталом препоручујем да погледате линк http://redmine.lighttpd.net/projects/1/wiki/Docs.

Што се тиче Debian-a то је један од најбољих продукцијских сервера који дозвољава комфоран рад а под тим се подразумева - једноставна инсталација, конфигурација и додавање нових и уклањање постојећих сервиса. Једноставно речено Debian у Linux свету продукцијских сервера је некрунисани краљ.

У првом делу ћемо обрадити инсталацију и основу конфигурацију сервера. У другом делу ћемо покушати да га инсталирамо под chroot то јест, да изолујемо од остатка сервера - имамо две варијанте - прва је комплетна изолација Lighttpd и друга је само php-cgi (врло проблематично у свету продукцијских сервера).

Инсталација Lighttpd

Као што смо раније навели Debian jе прави избор за продукцијски сервер. Инсталација Lighttpd се врши једноставно:

apt-get -y install lighttpd

Са овим смо поставили основну конфигурацију за рад. Следеће што је потребно - ако није инсталиран bzip2 (користи се за компресовање датотека и директоријума) је:

apt-get -y install bzip2

Lighttpd је инсталиран под корисником www-data, да бисмо обезбедили приступ Lighttpd потребно је да доделимо права над директоријумом у којем се налази index.html . Са командом:

chown -R www-data:www-data /var/www/

додељујемо права над web root-ом. Да бисмо тестирали из командне линије треба да инсталирамо Lynx sa komandom:

apt-get -y install lynx

Да бисмо проверили да ли је покренут Lighttpd покренућемо команду:

pidof lighttpd

Ако се појаве бројеви као:

3444 3445

То је знак да је Lighttpd покренут. У супротном, стартујемо га са командом:

/etc/init.d/lighttpd start

Где треба да се појави:

Starting web server: lighttpd

Након овога извршићемо команду:

lynx 127.0.0.1

Где би требало да се појави садржај датотеке /var/www/index.html. Са овим смо завршили инсталацију.

Основна конфигурација

За објашњење узећемо пример из /etc/lighttpd/lighttpd.conf.

server.modules = ( "mod_access", "mod_alias", "mod_comdivss", "mod_redirect", "mod_rewrite", )

Линија server.modules означава почетак листе модула који ће се учитати. Овде видимо: mod_access, mod_alias, mod_comdivss, mod_redirect, mod_rewrite. Mod_access је модул који служи за спречавање приступа одређеним типовима датотека то јест са одређеним екстензијама. Пример:

url.access-deny = ( “~” , “.inc”) # zabrana pristupa datotekama sa //~ i .inc// ekstenzije

Mod_alias је модул који врши замену под-url-а за физичку путању, на пример /test/ за /var/www/test/. Пример:

alias.url = ( "/test/" => "/var/www/test/" )

Mod_comdivss је модул који користи компресовање како би смањио мрежно оптерећење и брже послао клијенту садржај. Ово је стандард према којем раде сви сервер/клијент (претраживачи). Пример:

comdivss.cache-dir = "/var/www/cache/" # direktorijum gde će biti komdivsovan materijal comdivss.allowed-encodings = ("bzip2", "gzip", "deflate") # dozvoljeni tipovi komdivsije comdivss.filetype = ("text/plain", "text/html") # koje tipove datoteka komdivsovati

Mod_redirect се користи за преусмеравање на одређени url. Пример:

$HTTP["host"] =~ "^www\.(.*)$" { url.redirect = ( "^/(.*)" => "http://%1/$1" ) }

Где се са www.nekihost.com преусмерава на nekihost.com. Mod_rewrite је модул који ради re-writing то јест из једног одређеног улаза url-а пребацује у други форматиран облик. Погодности овога су вишеструке. Пример: 

url.rewrite-once = ( “^/(.*)” ⇒ “$1” )

Овде на пример www.host.com преписује у host.com - користи се regex-ом

Сад покушајмо редом објаснити линије у lighttpd.conf. Следећа линија на коју наилазимо у нашем основном примеру (добијеном инсталацијом) је:

server.document-root = "/var/www/"

server.* је део core дела односно дела који је директно интегрисан у Lighttpd серверу. Такође припада му и server.modules. У овој линији ми наводимо lighttpd сервер где почиње document-root путања. Подразумевано би требало да датотека “index.html” која се налази у /var/www буде та која ће се учитати након што отворимо интернет страницу host-a, 127.0.0.1 у нашем примеру.

server.upload-dirs = ( "/var/cache/lighttpd/uploads" )

Ова линија садржи путању директоријума који служи за привремено чување датотеке приликом upload-а.

server.errorlog = "/var/log/lighttpd/error.log"

Овде је дефинисан error лог, врло битан елемент за lighttpd. Ако нешто крене по злу, најчешће би требало да погледамо овде. Пример би био када lighttpd неће да се покрене или ако нису дефинисане одређене променљиве за рад.

server.pid-file = "/var/run/lighttpd.pid"

Pid file - локација у коју се смешта Process ID.

server.username = "www-data" server.groupname = "www-data"

Покретање сервера под root-ом није могуће зато се користи корисник са ограниченим приступом.

index-file.names = ( "index.php", "index.html", "index.htm", "default.htm","index.lighttpd.html" )

Одређивање index датотеке.

static-file.exclude-extensions = ( ".php", ".pl", ".fcgi" )

Можете „објаснити“ које датотеке нису статичне и том приликом побољшати перформансе. Статичне датотеке се „кеширају“ у RAM - то значи да нема потребе за читањем са чврстог диска.

dir-listing.encoding = "utf-8" server.dir-listing = "enable"

Прва линија - енкодирање, презентација директоријума у датом формату. Друга линија - да ли је листање директоријума омогућено? По поставци није, зато се додатно ставља “enable”.

comdivss.cache-dir = "/var/cache/lighttpd/comdivss/" comdivss.filetype = ( "application/x-javascript", "text/css", "text/html", "text/plain" )

Прва линија - директоријум за компресовање, друга линија - компресовање одређених типова датотека.

include_shell "/usr/share/lighttpd/create-mime.assign.pl" include_shell "/usr/share/lighttpd/include-conf-enabled.pl

У lighttpd конфигурацији могуће је користити bash скрипту, perl, ruby, python - односно било који интегрисани интерпретирани језик под линуксом. Са овим добијамо невероватну моћ конфигурације.

Напредније конфигурисање Lighttpd сервера остављамо за следећи број.

Сам свој мајстор

Фото уређивање и графички дизајн на линуксу: 6. део

3D моделирање и анимације: Blender

Аутори: Златан Васовић, Дејан Маглов

3D графика

До сада смо представљали програме за 2D векторску графику, Inkscape и Xara Xtreme која има квази 3D елементе.

Права 3D компјутерска графика је свет за себе са својом посебном филозофијом и сасвим другачијим правилима. Као прво, у програмима за праву 3D графику се уопште не црта. Дизајнер у тим програмима није сликар, он је вајар, архитекта, сценограф, костимограф, дизајнер светла, сниматељ, сценариста и редитељ.

Попут вајара, дизајнер обликује своју сцену на рачунару. Свака тачка уцртана на том моделу је одређена не са две, него са три праве координате у xyz координатном систему. Дизајнер мора у потпуности да дефинише сваку површину коју моделира и да при томе користи тачке, као основни елемент геометриjе, праве, површи и елементарне облике (лопта, ваљак, купа, торус, квадар и пирамиду). Комбиновањем и изменом ових основних елемената добијају се праве скулптуре које су у рачунару представљене „жичаним моделом“. Жичани модел представља приказ облика елементарним површинама, најчешће четвороугаоног или троугаоног облика, оивичени дужима. У зависности од жељеног приказа ове површине могу бити провидне или не.

Ове елементарне површине у жичаном моделу осим боје, могу бити попуњене „материјалом“. „Материјал“ у 3D графици су растерске сличице које, придружене површини, дају тој површини изглед карактеристичан за материјал који представља (камен, дрво, стакло, кожа, штоф и слично). На овај начин се жичани модел „материјализује“. Осим растера у материјализацији учествују филтери који површини дају посебне особине попут провидности - стаклу или флексибилности - штофу.

Када дизајнер „материјализује“ своју сцену, он ни тада није завршио свој посао. Захваљујући трећој димензији, иста сцена може да изгледа сасвим другачије ако се снима (слика) из различитих углова, камера је саставни део 3D векторских програма. Сам дизајнер мора да дефинише положај камере и да „кадрира“ своју сцену. Кадар може да буде статичан али може и да се креће и тако да добијемо анимацију. С обзиром да је камера дефинисана само једном тачком и угловима у односу на xyz осе, ова анимација камере није тежак задатак. Оно што јесте тешко и изискује одређено сниматељско знање јесте кад и из ког угла сликати да би се добили најбољи резултати.

Наравно, није камера једини елемент који може да се анимира. Захваљујући векторској графици, цела сцена може да се анимира. Дефинисањем померања кључних тачака жичаног модела тај жичани модел постаје „жив“. У Холивуду су развили технике 3D снимања глумаца у специјалним костимима са означеним кључним тачкама. Снимљени покрет на овакав начин може да се придружи жичаном моделу и да му да „живот“.

Ни анимирањем модела и камере дизајнер није завршио посао. Врло важан део 3D графике је светло. Сви 3D програми у старту нуде неко опште осветљење сцене. Ретко кад ово опште осветљење задовољава дизајнера јер једна те иста сцена може да изгледа потпуно другачије ако се осветли на другачији начин. Светло може да нагласи важне делове сцене и допринесе његовој лепоти али исто тако лоше осветљење може да упропасти најбољу сцену. Дизајнирање светла је наука сама за себе. Опонашање природног светла дизајнирањем вештачког је један од најтежих задатака. Стварање посебних атмосфера помоћу вештачког светла захтева велико знање дизајнера.

Дизајнерима светла су на располагању тачкасти извори светла, дифузна светла, опште светло. Ови извори, као и камера, дефинисани су једном тачком у простору и угловима у односу на xyz осе као и интензитетом у луксима. Добар дизајнер светла овим средствима може да дочара било коју светлосну атмосферу унутар сцене.

Надамо се да смо овим делом текста успели да вам дочарамо барем делић сложености 3D векторске графике.

Blender

Након прича о Gimp-у, Darktable-у, Inkscape-у и Xara Xtreme-у дошли смо на сам врхунац овог серијала, Blender.

Blender је веома популаран и комплетан програм за 3D моделирање и разне врсте анимација. Он представља 3DS Max и Maya-у у свету слободног софтвера. Већина дистрибуција га има у својим ризницама програма. Лиценциран је под условима GNU GPL-а v2.

Blender није само алтернатива 3DS Max-у и Maya-и већ и озбиљна конкуренција. Овај програм представља праву „моћ“ слободног софтвера за векторску графику и пакет за креацију 3D садржаја. Чињеница да је бесплатан а да поседује све функционалности као и комерцијални пакети овог типа, даје Blender-у значајну предност.

Најзаступљенија грана филмске продукције у Blender-у је цртани филм, у Blender-у је урађено више цртаних филмова A продукције него у комерцијалним програмима. Међу познатим компанијама које га користе је и Pixar.

Тренутна стабилна верзија је 2.65a. Старије верзије од 2.4 делују заиста „несавремено“ и зато је најбоље користити v2.4 и новије. Чак су и верзије за тестирање довољно стабилне за рад, упркос дневним променама.

Slika 1: Blender

Екстензија Blender датотека је .blend. Ваше 3D креације можете сачувати као Blender Render, Blender Game и Engine зависно од креације.

Можете подешавати текстуре (материјале), осветљење, позицију камере, обликовање… Када осмислите и подесите облик и позицију објеката, можете их обојити, ротирати…

Опције менија Render обухватају render слике, анимације и OpenGL render слике и анимације. Render наравно зависи од објеката и њихових подешавања, заправо квалитета Ваших објеката које сте одредили пре render-а.

Интеграција са осталим графичким програмима је „солидна“. Опције изборника за увоз (File > Import) обухватају увоз BVH, SVG, PLY, STL, 3DS, OBJ и X3D/WRL датотека. Можете урадити извоз (File > Export) у BVH, PLY, STL, 3DS, FBX, OBJ и X3D формате.

За програмере који су уједно и дизајнери ту су Text editor (за Python skripte), Python конзола и широка палета подешавања за специјалне операције. Заправо, Blender-ова једина веза са програмирањем је Python али довољно имплементиран да се може удобно радити.

Професионалне анимације, као и видео продукција, теку глатко уз овај програм. Занимљиви алати за ово су Movie Clip Editor и Video Sequence Editor. Наравно, препоручено је комбиновати више алата за израду коначног пројекта.

Преузимање:

[1] Изворни код (TAR.BZ2 пакет ) - http://www.blender.org/download/ 

[2] Ubuntu PPA - https://launchpad.net/~irie/+archive/blender 

[3] Ubuntu Software Center - https://apps.ubuntu.com/cat/applications/blender/ 

[4] Slackware (SBо скрипта и линк за преузимање) - http://slackbuilds.org/repository/14.0/graphics/blender/

Корисни линкови:
[1] http://www.blender.org/
[2] http://blenderartists.org/
[3] http://wiki.blender.org/
[4] http://www.blendernetwork.org/
[5] http://code.blender.org/
[6] http://j.mp/1284J5C

За крај

Надамо се да је овај серијал био од помоћи при одабиру и раду са програмима за фото уређивање и графички дизајн.

Пуно среће у раду!

Git  (2. део): 

Развој

Аутор: Златан Васовић

У прошлом броју смо објаснили основе Git-а и показали пример употребе. Сада ћемо говорити о развоју помоћу Git-а.

Први корак смо описали у прошлом броју, потребно је даљински се повезати са Git сервисом у терминалу.

Пре било каквог рада, потребан нам је мали Git речник и речник команди да бисмо знали како да одржавамо и допуњавамо наша Git складишта.

Git речник

repository - директоријум где је Git иницијализован за покретање верзије контроле наших датотека; скраћено се назива repo
commit - измене у repo-у у одређено време које је корисник груписао
.gitignore - датотека која једноставно служи за игнорисање одређених датотека
.git/ - скривен директоријум унутар repo-а који служи за чување свих конфигурационих датотека и логова repo-а
hook - сервис са скриптама за објављивање неких важних акција у одређеном репозиторијуму
remote - репозиторијум који прати једну или више развојних грана; његово име је небитно
origin - подразумевани remote

Напомена: Уколико негде уносите име директоријума, морате ставити косу црту (/) после имена директоријума да би га Git препознао као директоријум и избегао конфликте са датотекама истог имена.

Команде

ssh -T git@sajt.tld - користи се за аутентификацију путем SSH кључа који сте претходно додали на налог (sajt.tld би требало заменити са доменом странице, на пример github.com)
git –help - приказује помоћ за Git
git –version - приказује верзију Git-а
git init - инцијализује .git/ директоријум тренутног корисника
git status - прегледа датотеке које су промењене, обрисане и додате у тренутном директоријуму и приказује њихово стање
git log - приказује логове репозиторијума од настанка до тренутка извршавања команде
git add - додаје датотеку у следећи commit
git add -u - додаје све обрисане датотеке у следећи commit
git clone - клонира repo на локални диск
git branch - додаје нову развојну грану на локалном диску
git push - објављује све промене сачуване у тренутном commit-у

То је све што нам је потребно за први тест Git-а.

Први тест

Прелазимо на тестирање. Већ смо направили GitHub налог, репозиторијум и научили неке основне команде и појмове.

Прво морамо клонирати репозиторијум. Заменимо „korisnik“ нашим корисничким именом а „repo“ именом репозиторијума. Због учесталих падова HTTP(S) сервера, за клонирање repo-а је препоручен SSH приступ.

git clone git@github:korisnik/repo

Морамо променити директоријум да бисмо наставили.

cd repo

Сада иницијализујемо датотеке:

git init

Користићемо команду touch за прављење прве и обавезне датотеке - README датотеке. Најчешћи формати за README су txt, Markdown и reStructured text. Дакле, уносимо команду:

touch README

Сада је потребно да унесемо садржај датотеке. То ћемо урадити помоћу команде echo. Наравно, ово се може урадити и уз помоћ неког text editor-а.

echo "Git test" >README

Сада додајемо README у нови commit:

git add README

Можете проверити статус директоријума командом:

git status

Затим commit-ујемо:

git commit -m "Prvi commit"

За крај, објављујемо тренутни commit:

git push origin master

Наставиће се…

Мобилни кутак

Нови Firefox OS

Аутор: Златан Васовић

У 8. броју нашег часописа смо представили Firefox OS (скраћено FF OS) као нови мобилни оперативни систем који обећава. Тада смо рекли да је git верзија прилично нестабила и спора, док је емулатор за Firefox прегледач веома брз.

Након вишемесечног развоја Firefox OS је постао много употребљивији, естетски лепши и бржи. Можемо га назвати „Нови Firefox OS“.

Промене

Верзија FF OS-а засад није била строго дефинисана, све је по принципу дневних ажурирања. Најновија верзија је 22.0а1. Gaia (UI и UX FF OS-а) је доступна у верзијама 1 и 2. Gaia v1 је препоручена за коришћење (то је управо верзија у gaia GitHub repozitorijumu).

Прва промена која се лако уочава је дијалог за подешавање. Само је потребно да подесимо параметре по својим жељама. Након тога ће се појавити закључан екран. Поред стандардног дугмета за откључавање, ту је и дугме за фотографисање (иконица камере на слици 1) по узору на Android.

Слика 1: Закључан екран

Интерфејс и корисничко искуство су подигнути на виши ниво. Графички елементи су дотерани. Дизајн UX је комплетно базиран на HTML5 језику који представља спој HTML-а, JS-а и CSS-а. Мали део је написан у Python-у. Ипак има недостатака. Један од њих је непостојање детаљнијих подешавања дизајна, међу којима је и опција да се подеси један фонт за цео систем (осим ако је у одређеном програму другачије подешено).

По обиму програмског пакета који иде уз систем је на доброј позицији али неки основни програми недостају. Бележница, временска прогноза, калкулатор… сваки од тих програма би могао бити користан корисницима. Неке недостатке можемо надокнадити разним web сервисима. За проналажење таквих сервиса можете користити посебну претрагу која се налази на првом левом почетном екрану (као на слици 2).

Слика 2: Претрага

Програме можете инсталирати помоћу редизајнираног Firefox Marketplace-а. Програми су сортирани по категоријама. Неки од најзанимљивијих су Twitter, Wikipedia, AccuWeather… Ова продавница програма је засад у такозваној Aurora фази (Mozilla-ин израз за верзију програма са најновијим иновацијама у експерименталном окружењу). Аутентификација се извршава помоћу Mozilla-иног сервиса названог Persona.

Слика 3: Firefox Marketplace

Како испробати Firefox OS?

Преузмите последњу верзију Firefox OS-а са http://ftp.mozilla.org/pub/mozilla.org/b2g/nightly/latest-mozilla-central/.

Сада нам треба Gaia. Унесите следеће команде у терминал:

git clone git://github.com/mozilla-b2g/gaia make -C gaia profile

FF OS можете покренути командом

/putanja/do/Vašeg/b2g/foldera/b2g -profile gaia/profile

За ажурирање Gaia интерфејса без губљења подешавања у терминал укуцајте

cd gaia && git pull origin

За крај

Остаје нам само да чекамо представљање FF OS-а на светским мобилним конгресима међу којима је и MWC…

Корисни линкови:
[1] http://www.mozilla.org/firefoxos/
[2] https://wiki.mozilla.org/B2G

Хардвер

Arduino контролер (2. део)

Аутор: Стефан Ножинић

У претходном броју смо дали нека објашњења о томе шта је микроконтролер, електроника и Arduino конкретно. У овом броју ћемо се осврнути и направити преглед компоненти на Arduino контролеру и дати објашњење шта која компонента треба да ради. Такође ћемо дати и објашњење неких електронских компоненти и неке релације за њих које ћемо често користити.

Компоненте

Arduino користи ATmega328 микроконтролер на плочи која има 14 дигиталних излазно/улазних пинова од којих се 6 може користити као PWM излаз (о чему ће речи бити у наредним текстовима). Такође, на овој плочи има 6 аналогних улазних пинова на које можете повезати разне сензоре (о чему ће, такође, касније бити више речи). Arduino се може напајати са USB кабла (5V) или са неког другог извора (7V - 12V). Flash меморија коју овај микроконтролер поседује износи 32KB од које је 500B резервисано за bootloader. SRAM меморија износи 2KB. Интерни такт (енгл. clock speed) је 16MHz.

Arduino плоча поседује и пин који на излазу даје увек 5V и пин који даје 3,3V а поседује и GND пин (маса).

Сваки од 14 дигиталних пинова се може користити као улаз или као излаз, с тим што треба обратити пажњу на то да максимална струја не сме прећи 40mA. Функција одређеног пина се подешава у процесу израде програма, односно у програму је потребно назначити да ли се пин користи као улаз или као излаз. Ово је лако изводљиво помоћу функција које пружа Arduino библиотека. Пинови под редним бројевима 3, 5, 6, 9, 10 и 11 имају 8-bit PWM излаз (вредност од 0 до 255). Такође, пинови 10, 11 и 12 подржавају SPI комуникацију (више речи у наредним текстовима). На пин 13 је повезана једна LED диода која светли кад на пину буде сигнал 1.

6 аналогних пинова су обележени са A0, A1, … A5 и дају 1024 различитих дигиталних вредности у зависности од напона на њима (0V - 5V).

Arduino Uno може да обезбеди серијску комуникацију са рачунаром помоћу USB кабла. Окружење (IDE) које се покреће на рачунару а саставни је део ове платформе, поседује такозвани „Serial monitor“ преко којег се могу слати и примати подаци са рачунара на Arduino и обрнуто.

Програм се једноставно са рачунара преко USB-а преноси на Arduino и све се то обавља једним кликом корисника у окружењу које се може преузети са званичне странице Arduino пројекта.

Отпорници

Слика 1: отпорници

Отпорници су елементи који пружају отпор при протицању струје. По Омовом закону струја је директно пропорционална напону на отпорнику а обрнуто пропорционална отпорности тог отпорника у колу једносмерне струје. Ово се математички може записати као

где је I струја кроз отпорник, U напон на отпорнику и R његова отпорност. И проводници имају своју отпорност али та отпорност се занемарује јер је обично мала. Отпорност се обележава у омима, струја у амперима а напон у волтима. Ми ћемо често користити за струју мање јединице, као што је то, на пример, mA = 0,001A a често ћемо користити и веће јединице за отпорност.

Отпорник може бити сталан и променљив. Стални отпорници имају скоро увек идентичну отпорност (занемарљиве су промене у зависности од температуре). Променљиви отпорници мењају своју отпорност у зависности од осталих вредности. На пример, потенциометар мења своју отпорност у зависности од угла под којим је окренут. За неки променљиви отпорник кажемо да је линеарно променљив ако је његова отпорност линеарно зависна од неке вредности, у супротном кажемо да је нелинеарно променљив. Потенциометар је линеарно променљив отпорник јер његова отпорност линеарно зависи од угла, па можемо то математички изразити као 

где је Rp отпорност потенциометра, α угао а k линеарни коефицијент.

Отпорност сталног отпорника је лако одредити помоћу боја на њему.

Слика 2: табела и начин одређивања отпорности сталног отпорника

Нелинеарно променљиви отпорници су на пример термистори и фото-отпорници. Термистор мења своју отпорност у зависности од температуре а фото-отпорници у зависности од интезитета светлости. Њихове отпорности се најчешће изражавају логаритамском функцијом.

Кирхофов први закон

Овај закон показује да је збир струја које улазе у неки чвор (тачку) једнак збиру струја које излазе из те тачке. Ово можемо графички приказати на слици 3.

Слика 3: Приказ струја које улазе и излазе из тачке

Редна веза отпорника

Слика 4: редна веза отпорника

Редна веза отпорника се постиже када крај једног отпорника вежемо на почетак другог, крај другог на почетак трећег,… Како је струја у овој вези иста на сваком отпорнику а напон на који су прикључени је једнак збиру њихових појединих напона, ову везу отпорника можемо заменити са једним тако да важи 

а одавде се добија 

Паралелна веза отпорника

Слика 5: паралелна веза отпорника

Ова се веза постиже када почетак сваког отпорника вежемо у исту тачку и крај сваког отпорника вежемо у исту тачку. Како су потенцијали крајева свих отпорника исти и потенцијали почетка свих отпорника исти, значи да су им појединачни напони једнаки. Пошто су им напони једнаки а отпорности (претпоставимо) различите, из Омовог закона закључујемо да су им и струје различите а по 1. Кирхофовом закону закључујемо да је 

па по Омовом закону је 

па је 

па је одавде 

Ово је било можда превише теорије али без овога не можемо почети са израдом наших малих пројеката. У наредним бројевима ћемо описати начин инсталације и конфигурисања окружења за Arduino и урадити наш први мали пројекат.

Уживајте!

MIT открио ново стање материје

Аутор: Дарко Станић

На MIT-у (Massachusetts Institute of Technology) открили су ново стање материје с новом врстом магнетизма. То ново стање, зове се quantum spin liquid (у слободном преводу „квантни спин течности“ а у даљем тексту биће коришћена скраћеница - QSL), може довести до значајног напретка у складиштењу података. QSL такође показује квантни феномен зван далекосежно уплитање, који би могао довести до нових врста комуникацијских система и још много тога.

Генерално, када говоримо о улози магнетизма у подручју технологије, постоје само две врсте: феромагнетизам и антиферомагнетизам.

Феромагнетизам је познат вековима, то је сила која покреће иглу у Вашем компасу. У феромагнетизму ротација сваког електрона је усклађена, електрони се крећу у истом смеру узрокујући два различита пола.

У антиферомагнетизму суседни електрони се крећу у супротним смеровима узрокујући да објекат има нулти магнетизам. У комбинацији са феромагнетизмом, антиферомагнетизам се користи за стварање обртних вентила: магнетни сензори који се користе у главама тврдог диска.

У случају QSL-а, материјал је чврсти кристал али унутрашње магнетно стање је у константном току. Магнетна оријентација електрона (њихов магнетни момент) се мења кроз интеракцију са другим оближњим електронима. „Али, ту је јака интеракција између њих а због квантних ефеката, они се не закључавају у месту“, каже Young Lee, главни аутор истраживања. „То је та јака интеракција која очито омогућује далекосежно квантно спрезање“.

О постојању QSL-а је теоретисано још од 1987. године али до сада нико није успео да пронађе један.

Lee такође мисли да би нас QSL могао довести до унапређивања складиштења података, до развијања суперпроводника отпорних на велике температуре, који би радили у релативно нормалним условима а не на -200 °C.

Ипак, најузбудљивија ствар у вези са QSL-ом јесте да је потпуно нов, па на крају немамо појма како ће с временом утицати на наш свет.„Морамо добити комплетнији увид у ширу слику“, каже Lee. „Не постоји теорија која може да опише све што сада видимо“.