Реч уредника

Новости

Септембар је донео мало затишје пред буру у смислу објављивања нових верзија великих дистрибуција. За крај септембра и за цео октобар најављено је много нових верзија највећих дистрибуција. Ми имамо намеру да им посветимо пажњу, да их тестирамо и објавимо наше утиске. Пошто знамо да ћемо у октобру бити затрпани послом, искористили смо септембар за увођење новина.

У графици, приметили сте, променили смо формат PDF-а и у складу са тим редизајнирали смо насловну страницу. Надамо се да овим часопис није изгубио читљивост на екрану. И даље ће бити могуће, захваљујући PDF читачима, читати упоредо по две странице без скроловања и могуће је штампати по две странице на А4 формату на кућним штампачима. Ми смо овако добили формат који можда и претворимо у штампано издање у будућности. Постоји пар промила могућности да часопис у неком тренутку и штампамо, као брошуру или као годишњак. Иако је вероватноћа мала ипак смо се спремили и за ту могућност.

Постали смо активни и на друштвеним мрежама. Отворене су:
Twitter:
https://twitter.com/LiBRE_magazin

и Google+ страница:
https://plus.google.com/113812317143365684546

Ове странице су још у изради али ускоро ће прорадити у пуном капацитету и доносиће вести из света слободног софтвера, као и вести које се тичу самог пројекта ЛиБРЕ! часописа. У припреми је и Pinterest страница.

Прославили смо и мали јубилеј. Од почетка објављивања часописа до данас, преузето је са нашег сајта преко 10000 копија часописа. То значи да је сваки до сада објављени број преузет просечно у 2000 примерака. То је сасвим леп успех за овако млад часопис.

Од августовског броја својим читаоцима смо понудили и пробни број еPUB-а. Иако је још рано рећи колико је стварна потреба за оваквим издањем, ми смо веома задовољни бројем преузимања ePUB-а. У овом броју ePUB ће бити лепши а надамо се и квалитетнији од пробног броја.

И убудуће ћемо се трудити да будемо још бољи, лепши и актуелнији. Хвала свима на поверењу и што нас пратите.

До читања
ЛиБРЕ! Тим

ЛиБРЕ! Садржај

ЛиБРЕ! Вести

Пулс слободе

Дан слободе софтвера: Дан после

Представљамо

Мање GNU/Linux дистрибуције

AjaXplorer – Ваш лични облак…

Како да?

Мала школа: Scribus 1.4 – (4. део)

Администрација Линукс система: Праћење перформанси система (1. део)

Ослобађање

10 заблуда и грешака нових корисника Линукса

Internet Relay Chat

Слободни професионалац

Слободан софтвер у науци

Интернет, мреже и комуникације

Cyber криминал (3. део)

Сам свој мајстор

GNU/Linux DAW (4. део)

Фото уређивање и графички дизајн на Линуксу (1. део): Опремање софтвером

Мобилни кутак

Google Currents

Смешне стране

ЛиБРЕ! вести

Pinta
27. септембар 2012.

Програм Pinta је добио ажурирање које доноси импровизоване алате и Layer Blending. Нова верзија је 1.4.

Користан линк:
http://www.omgubuntu.co.uk/2012/09/graphics-app-pinta-update-brings-improved-tools-layer-blending

***

Убунту
27. септембар 2012.

Објављен је Убунту 12.10 Beta 2 са опцијама Unity Preview, новим Dash анимацијама и без Unity 2D окружења радне површи. Најављена је опција за финалну верзију која вам даје резултате претраге са Amazon-ове web продавнице.

Користан линк:
http://www.omgubuntu.co.uk/2012/09/ubuntu-12-10-beta-2-released

***

Tizen
28. септембар 2012.

Изашао је нови Tizen SDK у верзији 2.0 Alpha. У SDK пакету се налази и изворни код Tizenа.

Користан линк:
https://www.tizen.org/blogs/tsg/2012/tizen-2.0-alpha-sdk-and-source-code-release

***

Minitube
28. септембар 2012.

Desktop YouTube програм Minitube је добио нове опције филтрирања претраге и YouTube Fix. Занимљив додатак је и пречица Ctrl+R која вам омогућава приступ филтерима претраге.

Користан линк:
http://www.omgubuntu.co.uk/2012/09/desktop-youtube-app-minitube-adds-search-filtering-youtube-fix

***

Slackware
28. септембар 2012.

Објављен је Slackware 14 са новим кернелом, новијим верзијама програма, новије верзије графичких окружења као и велики број разних ажурирања. Заједно са Desktop варијантом објављена је и ARM верзија.

Користан линк:
http://slackware.com/

***

Open webOS
29. септембар 2012.

HP је објавио Open webOS 1.0 који доста подсећа на стари, затворени webOS који је мртав и замењен са отвореном верзијом. Представљен је на HP TouchSmart PC.

Користан линк:
http://www.phoronix.com/scan.php?page=news_item&px=MTE5NTA

***

Mozilla
7. октобар 2012.

9. октобра 2012. се објављују нове верзије Mozilla-иних програма Firefox (верзија 16), Thunderbird (верзија 16) и SeaMonkey (верзија 2.13). Сва три програма ће бити базирани на  GECKO-у 16.

Користан линк:
https://wiki.mozilla.org/Releases

Пулс слободе

Дан слободе софтвера: Дан после

Аутори: Златан Васовић, Дејан Маглов

Дан слободе софтвера (енгл. SFD – Software Freedom Day, 15.09.2012.) је дошао и прошао. Остало је да сумирамо утиске и резултате дружења.

Ове године званично је SFD обележен у 73 државе широм света у организацији 334 локалне заједнице и у исто толико градова света. Дан слободе софтвера је обележен пригодним предавањима, радионицама и пријатним дружењима присталица слободног софтвера и гостију, који су долазили из радозналости да сазнају више о слободном софтверу.

SFD је по пети пут обележен у Србији. Први пут град домаћин је био Београд. Градови домаћини у предходним окупљањима поводом SFD су били Нови Сад, Ниш и Приштина.

У галерији O3ONE 15.09.2012. у 12 часова окупиле су се присталице слободног софтвера и знатижељници да у пријатној и опуштеној атмосфери размене информације и новости из света слободног софтвера.

Програмом прославе Дана слободe софтвера је било предвиђено низ предавања и презентација са циљем бољег упознавања јавности са слободним софтвером као и са тренутним активностима и будућим плановима локалних заједница у циљу популаризације слободног софтвера у Србији. У званичном делу активно су учествовале заједнице:

Ubuntu Србија

Mozilla Србија

Linux Mint Србија

LibreOffice Србија

Wikimedia тим Србија

ЛиБРЕ! тим

LUGoNS

Slackware Србија

неформална група СУНЦЕ

Open Solaris Србија, Illumos/Openindiana Србија

Open Web Application Security Project (OWASP) Србија

Званични програм је започео у 13 часова кратким уводом о томе шта је уствари FLOSS и слободан софтвер. Опште одушевљење свих присутних је изазвала презентација “Увод у FLOSS” најмлађег предавача Златана Васовића (11 година, ЛиБРЕ! тим), па ко још може да каже да на младима свет не остаје.

У делу представљања најпопуларнијих програма екипа Mozilla Србије у саставу Оскар Иванић, Борис Прпић и Алекса Родић представила је Mozilla-у и њене пројекте. Представљени су Firefox, Thunderbird и најновији Mozilla-ин пројекат Firefox OS. У сличном стилу, уз стална прекидања публике са подпитањима, наставио је Горан Ракић из LibreOffice Србија са представљањем пакета програма Libre Office. Обавештени смо о новостима које се тичу приближавања у смислу компатибилности између Libre Office и MS Office. Libre Office је добио већину функција предвиђених .docx стандардом а у најновијој верзији и MS Office добија могућност читања ODF слободног формата.

Једна од тема овогодишњег SFD у Србији, која је побудила велико интересовање публике, је употреба слободног софтвера у образовању. Игор Попов је одржао презентацију о MOOC-у. У преводу на српски, MOOC - масовно, слободно, онлине образовање. Иако ова тема није директно везана за слободни софтвер, индиректно слободни софтвер омогућава online образовање, које постаје масовна појава у свету. Онлине образовање још није, ни у свету, у потпуности изједначено са формалним образовањем. Полазници online курсева не могу да добију одговарајуће сертификате о завршеним курсевима. Смисао оваквог образовања је да се повећа доступност знања, као веома битног ресурса, што већем броју људи ма где се они налазили у свету. Ова тема није била предвиђена програмом да буде централна и најбитнија али је побудила велико интересовање присутне публике која је са додатним коментарима и подпитањима продужила дискусију и учинила је једном од важнијих тема на овогодишњем SFD-у.

Да на окупљању не буде све потпуно слободно и да слободи треба поставити неке границе, подсетио нас је Никола Милошевић (OWASP Србија) својом презентацијом „Информациона безбедност у Србији и Open Source решења“. Тежиште ове презентације је на повећању сигурности web програма, web локација и web налога.

Део SFD посвећен локалним заједницама Србије имао је част да својом презентацијом отвори Никола Милосављевић (Open Solaris Србија - Illumos и Openindiana). Никола нас је подсетио да у свету слободног софтвера не егзистира само GNU/Linux већ да постоје и друга решењa. Open Solaris пројекат је једно од решења. Од њега смо имали прилику да чујемо како пројекат затвореног кода Solaris (Sun computers) може да постане и опстане као Open Source пројекат Open Solaris и шта је Illumos и Openindiana.

У истом стилу али са мање података, пошто се ради о много познатијим пројектима, у наставку су се представиле Ubuntu Србија (Никола Харди), LUGoNS (Горан Мекић), Slackware Србија (Бојан Поповић) и Linux Mint Србија (Владимир Крамар).

Да напоменемо да је Никола Харди у пар реченица присутнима представио и наш часопис.

Званични део програма SFD је, својим великим искуством, водио Ладислав Урошевић. Ако занемаримо мале проблеме техничке природе (који су пропраћени шалама), званични део овогодишње прославе Дана слободног софтвера у Беогаду може да добије високу прелазну оцену.

Као шлаг на торти дошло је неформално дружење. Тада су присутни размењивали своја искуства, дискутовали о разним темама… Могле су се чути расправе о самом догађају, Линукс дистрибуцијама, хардверу, серверима и сл.

Видео снимци са догађаја:
[1] http://www.ustream.tv/recorded/25426317

Презентације у PDF формату:
[1] http://forum.mint-srbija.com/files/file/9-uvod-u-floss/
[2] http://forum.mint-srbija.com/files/file/8-informaciona-bezbednost-u-srbiji/
[3] http://forum.mint-srbija.com/files/file/7-masovni-onlineotvoreni-kurs/

Представљано

Мање GNU/Linux дистрибуције

Аутор: Гаврило Продановић

Под “мањим” дистрибуцијама подразумевамо првенствено live дистрибуције чија iso слика не прелази 100 МБ. Као такве могу се учитати директно у RAM, па се веома брзо извршавају. Такође се могу покренути на слабијем hardware-u што их чини одличним избором за старије рачунаре и netbook-ове. Немају популарна графичка окружења као што су GNOME или KDE већ неки “лагани” window manager а са њима долазе програми за основне намене које не троше много хардверских ресурса. Представићемо вам Damn Small Linux, SliTaz и Tiny Core Linux.

Damn Small Linux

Након вишегодишњег сна DSL се вратио у игру са својом 4.11 верзијом. Оно што га чини посебним јесте кернел верзије 2.4.31 и старији програми па се може покренути на машини од 32MB RAM-a. При покретању овог система дочекаће нас JoeWM. Уз DSL долазе сви програми који ће нам бити потребни у свакодневном раду као што је уређивач текста, интернет прегледач, PDF прегледач, музички плејер и слично. Од интернет прегледача на располагању је Firefox у нешто старијој верзији а ту је и Dillo. Ову дистрибуцију можемо комплетну учитати у RAM што ће да повећа перформансе а ту се налазе dpkg и apt јер је DSL изведен из Knoppix-a.

Званични сајт: http://www.damnsmalllinux.org/

Земља порекла: SAD

Базиран на: Debian, Knoppix

Последња верзија: 4.11RC2

ISO: 50.4 MB

Архитектура: i386

Минимална хардверска захтевност: 486DX sa 16MB RAM-a

Минимум RAM-a за учитаванје комплетне дистрибуције: 128MB

Kernel: 2.4.31

WM: JWM

Преинсталирани програми:

Интернет: Firefox 5, Xirc, Sypheed, axyFTP
Мултимедија : Xmms, CD burn
Уређивач текста: Vim, Beaver, Nano, Notepad
Графика: Xzoom, IconView, mtPaint, xzgv
Канцеларија: SQLite book, MS Word Viewer, xPDF, Ted, Siag spredsheet
Игре: Freecell, Mastremind, Minesweeper, Pagged, xTris
Алати: Calendar, Calculator, ATerminal
Менаджер датотека: Emefm

SliTaz

ISO слика SliTaz Линукса износи непуних 35 MB. Графички доживљај обезбедиће OpenBox са панелима на врху и дну екрана, слично као у GNOME2 окружењу. SliTaz има свој пакет менаджер назван TazPKG који ће нам помоћи да лако инсталирамо своје омиљене програме са мреже. Занимљивост коју уводи SliTaz је TazPanel, који омогућава да систем подесимо преко интернет прегледача, локално или даљински. Преко TazPanela можемо подешавати све потребне елементе, као што су мрежа и hardware али и додавати или уклањати кориснике и инсталирати нове пакете. У TazPanelu можемо креирати live USB “стикове” или инсталирати SliTaz систем на hard disk. Од интернет прегледача ту се налази Midori. Од интернет програма поменућемо LostIRC и Transmission BitTorrent клијент. Ту су и услужни програми који нам свакодневно могу затребати као што су Grab Screenshot, Alsamixer, Alsaplayer, ePDFView (у њему ћемо можда читати сљедећи број ЛиБРЕ! магазина?), алатке за подешавање личних поставки и система, CD резач ISO Master, дигитрон…

Званични сајт: http://www.slitaz.org

Земља порекла: Švajcarska

Bазиран на: независни пројекат

Последња верзија: v4.0

ISO: 34.7 MB

Архитектура: i386

Минимална хардверска захтевност: 486DX sa 48MB RAM-a 

Минимум RAM-a за учитавање комплетне дистрибуције: 192 MB

Кернел: 2.6.37

WM: Lxpanel+Openbox

Преинсталирани програми:

Интернет: Midori, TezWeb, retawq, Transmission, LostIRC, Twitter Micro
Мултимедија: Alsaplayer, Burn CD/DVD, Iso Master, Asunder, Alsa mikser
Уређивач текста: Beaver, Nano, Vi, Leafpad
Графика: mtPaint, Viewnior, Gcolor2
Канцеларија: SQLite, Zoho Documents Viewer, ePDF Viewer
Игре: Chess, Sudoku
Алати: Saitific Calculator, XTerm Terminal

TinyCore Linux

TinyCore је “најситнија” дистрибуција која је у 12MB спаковала Линукс кернел, busybox, FLWM и услужне алате. Након покретања TCL-a угледаћемо wbar у коме се налази све што TCL садржи: Terminal, Text Editor, Run Program, Mount Tool, Control Panel, Exit и GUI пакет менаджере. Могућности које нуде ови преинсталирани програми су најосновније. Преко CP можемо подесити основне ствари као што су подлога, брзина миша, резолуција, мрежа и слично. MT ће нам помоћи да брзо монтирамо своје USB “стикове”. Пакет менаджер за нас може брзо да преузме и инсталира оно шта нам треба. Оно по чему је TCL специфичан открива се у пакетима. Сваки пакет је заправо squashfs који може да се монтира као loop уређај и тако да се његов садржај чита са физичког медијума или да се комплетан учита у RAM, што ће учинити да се програми брже покрећу. Ову дистрибуцију можемо инсталирати на партицију упоредно са неком другом дистрибуцијом јер поседује само vmlinuz, core.gz i tce фасциклу у коме чува програме које преузмемо. Лични подаци могу да се чувају на посебној home партицији ако тако задамо а у супротном се при гашењу система запакују у tar архиву и сместе у tce фасциклу, па се при следећем стартовању распакују. TinyCore Linux долази још у две варијанте: Core уз који не долази графичко окружење и CorePlus уз који долазе драјвери за wireless картице и седам различитих WM.

Званични сајт: http://distro.ibiblio.org/tinycorelinux/welcome.html

Земља порекла: САД

Baziran na: независни пројекат, форк DSL-a

Последња верзија: v4.6

ISO: Core 8 MB
        TinyCore 16 MB
        CorePlus 64 MB

Архитектура: i486

Минимална хардверска захтевност: 7MB RAM-a (TinyCore bez X-a)

Минимум RAM-a за учитавање комплетне дистрибуције: 48 MB

Кернел: 3.0.21

WM: FLWM, JWM, IceWM, Fluxbox, Hackedbox, Openbox

Преинсталирани програми: Само услужни алати

***

Овакве дистрибуције су одличне за коришћење на USB меморији или да се инсталирају на слабији рачунар или netbook. DSL је добар избор да заменимо Windows 95. SliTaz и TCL су одличне дистрибуције за netbook или USB. TinyCore постане спор при подизању након инсталирања много програма али одлично организује простор у меморији. SliTaz може да се инсталира као стандардна Линукс дистрибуција која је много погоднија као основни систем.

AjaXplorer - Vaš lični oblak...

…не баш кишни, али једно лепо и употребљиво „складиште у облаку“. У питању је програм AjaXplorer, у својој последњој верзији 4.2.2, који можемо инсталирати и подесити у сопственој режији.

Аутор: Бојан Богдановић

Свакодневни сусрети са сервисима који су базирани на савременим интернет технологијама, посебно са сервисима које означава термин рачунарство у облаку, омогућило нам је да својим документима приступамо где год да смо и са било ког уређаја (рачунар, лаптоп, тaблет, мобилни телефон…), под условом да има интернет конекцију. Но, понекад овакво стање ствари није и најбоље решење за нас. Због сигурности информација или из разлога јер нам постојећи сервиси не задовољавају потребе, понекад је згодно имати своје складиште коме можемо приступати по потреби.

Све што нам је након инсталације потребно је неки од модерних интернет прегледача (Firefox, Internet Explorer, Chrome, Opera…) да би смо користили овај сервис. Наравно, аутори овог програма су мислили и на кориснике Андроид и iPhone телефона, те су за њих припремили и прилагођене програме, поред коришћења прегледача.

Програм AjaXplorer је базиран на Ajax технологији, ослања се на PHP и не захтева никакву базу података у позадини да би радио. Изглед самог програма је решен на најбољи могући начин који не би требало да збуњује крајњег корисника: веома личи на већ виђена решења код програма за манипулацију документима на десктоп рачунарима. Са друге стране, богат је функцијама које нам у сваком тренутку могу затребати. Функционалност програма се може проширити додацима који се могу преузети са матичног сајта програма. Сам програм са свим својим функцијама омогућава претрагу, обележавање, додавање и преузимање разних докумената, као и преглед већине типова датотека јер у себи има већ уграђене прегледаче (наравно, не могу све датотеке да се на овај „брзи начин“ погледају, а за неке типове морају се урадити и додатна подешавања и преузимање додатака). Све што смо и до сада навикли да користимо на нашем рачунару, можемо и овде: да креирамо директоријуме, бришемо, пребацујемо документа (на било који начин који нам је лагодан, укључујући и превуци-и-пусти).

За крај, можда и најкориснија опција је дељење докумената. Након додавања документа у оставу, десним кликом добијамо контекстни мени у коме је и опција Share… Након активације ове опције, биће нам понуђено неколико избора: да поставимо лозинку за преузимање, временски рок колико ће спољњи линк бити важећи, као и колико пута датотека може бити преузета.

Наравно, не морамо користити све опције, али су оне ту, ако затребају. Након тога биће нам понуђено да одмах пошаљемо е-мail поруку са подацима за приступ и преузимање документа/датотеке (спољњи линк и, ако је унета, лозинка) или можемо и сами прекопирати податке и користити их по потреби.

Згодно, зар не?

Програм можете преузети са матичне странице аутора или пробати демо програма. Такође, можемо погледати упутства, документацију и листу додатака за програм.

Званична страница: http://ajaxplorer.info/

Како да?

Мала школа: Scribus 1.4 (4. део)

Аутор: Дејан Маглов

У досадашњим наставцима мале школе смо се углавном упознавали са Scribus-ом. Време је да кренемо са конкретним радом на креирању нашег PDF часописа. Форматираћемо странице и припремити се за додавање садржаја (текстова и слика).

Када смо отварали нови Scribus документ креирали смо три празне странице. Одмах смо имали у виду да часопис има насловну, леву и десну страницу.

Насловну страницу ћемо оставити за крај. Њој ћемо посветити посебну пажњу јер је она „шлаг на торти“, глазура.

Одмах прелазимо на уређивање леве и десне странице будућег часописа. Неки делови страница часописа су исти и могу се одмах уредити и примењивати на свакој новој страници. Ту пре свега мислимо на заглавље и подножје странице, који садрже информације о имену рубрике, текста који се налази на тој страници, име часописа, лого часописа, датум, број странице. Осим ових информација у заглављу и подножју страница може да садржи и графичке елементе који физички одвајају ове области од главног дела странице.

Опет ће нам требати мало планирања. Морамо унапред смислити и одлучити:

шта ће се налазити у заглављу и подножју странице;

да ли ћемо неким графичким елементима одвајати заглавље и подножје од главног дела странице.

На основу ових одлука видећемо тачно шта је од ових елемената идентично на свакој страници часописа и који се елементи мењају у зависности од садржаја странице. Идентични елементи као што су графички елементи одвајања, име часописа, лого, датум, број стране могу да се креирају одмах и накнадно примењују на сваку нову страницу. Остале елементе који се мењају креираћемо накнадно по потреби али ћемо им обезбедити позицију и оријентацију.

Master Page

Лева и десна страница се разликују по положају елемената тако да морамо да направимо две различите мастер странице (енг. Master Page). Шта је то мастер страницa? Мастер страница је унапред направљени шаблон од идентичних елемената страница. Једном припремљена мастер страница може да се примењује на неограничен број нових страница, тако се обезбеђује идентичност страница и спречавају евентуалне грешке форматирања тих елемената које могу настати приликом ручног копирања. Накнадна промена изгледа мастер странице се такође одражава на све странице на којима је та мастер страница примењена што омогућава лаке поправке.

Сада ћемо направити леву мастер страницу на 2. отвореној страници, а затим на исти начин и десну на 3. страници.

Мастер страница у нашем примеру ће садржати:

Bezier curve као графички елемент одвајања заглавља и подножја од главног дела странице;

име часописа и датум;

број странице.

Лева мастер страница

Цртање Besier Curve

За графички елемент одвајања изабрали смо Besier Curve или, на српском, непрекидну векторску линију. Векторска линија се састоји из равних сегмената и правилних лукова. Дефинише се са више тачака које одређују дужине појединих сегмената. Ово је уједно, за цртање, најкомпликованији графички елемент у Scribus-у. Остали елементи су углавном дефинисани само двема тачкама и евентуално својим посебним особинама. На пример, shape (предефинисан облик) који је одређен унапред својим обликом, а величина се одређује са две тачке које представљају дијагоналу одабраног облика.

Алат за цртање векторских линија налази се у линији алата. Када активирамо тај алат можемо да почнемо са цртањем. Векторске линије цртају се постављањем тачака које ограничавају сегменте. Овде треба разликовати равне сегменте и сегменте који су лукови. Равне сегменте започињемо постављањем почетне тачке простим кликом у жељеној позицији, а лукове започињемо кликом, држањем левог тастера миша и развлачењем тангенте лука. Тек кад поставимо тангенту можемо да наставимо цртање лука жељене дужине. На крају када завршимо цртање векторске линије треба притиснути тастер ESC за прекид цртања сегмената.

Искористићемо маргине као водеће линије за нашу векторску линију. Цртаћемо линију са 3 сегмента: вертикалну праву линију, лук у углу маргине и хоризонталну равну линију до краја маргине Слика 1..

  Слика 1: Цртање векторске линије

Напомена: Ако тачке неће аутоматски да се лепе за маргину треба проверити да ли је у падајућем менију Page → Snap to Guide маркиран. Ако јесте, кликните на Snap to Guide да би се демаркирао и онда ће лепљење за маргине бити омогућено.

Вероватно први пут нећете успети нацртати жељену линију, а нарочито могу бити проблематични лукови. Ништа за то, чак и кад видите да је лук исцртан наопако немојте прекидати цртање него наставите даље. Када завршите са цртањем целе линије вратићете се у уређивач и поправити све недостатке линије.

За исправке векторске линије потребно је одабрати линију и отворити Properties прозор (F2). У овом прозору треба одабрати Shape → Edit… и отвориће се уређивач графичких елемената Scribus-a Слика 2..

  Слика 2: Едитор графичких елемената

Уређивач је веома логичан, па ћете лако схватити за шта је задужен сваки појединачни алат у њему. Овог пута ћемо обратити пажњу на дугме Move node и Move Control Points. Nodеs или чворишта су тачке које деле сегменте векторске линије и плаве су боје. Када је овај алат активиран можете мишем померати та чворишта. Control Points су розе (пинк) тачке које контролишу, у овом случају, облик и усмеравање лука. Када је активиран алат Move Control Points мишем можете да померате контролне тачке и тиме утичете на облик и радијус лука.

Када будете задовољни корекцијом векторске линије притисните дугме End Editing и промене ће бити прихваћене, а уређивач затворен.

Text Frame и Guides

Сада када смо нацртали линију одвајања треба да поставимо име часописа. Овај део је чист текст. Све текстове у Scribus-у уносимо искључиво у Text Frame (текст оквир). Алат за текст оквир се налази у линији алата.

Да би лепо центрирали текст оквир употребићемо Guides. Guides су водеће помоћне линије и лако су доступне у сваком тренутку. Довољно их је само мишем превући са линијара главног прозора Scribus-a и поставити на жељено место на страници Слика 3.. Вертикалне водеће линије „узмите“ са левог вертикалног лењира, а хоризонталне са горњег хоризонталног лењира.

  Слика 3: Помоћне водеће линије

Када уоквирите жељену позицију водећим линијама, можете да активирате алат за цртање текст оквира и поставите оквир у жељену позицију. Остало је онда само да два пута кликнете на тај текст оквир и упишете име часописа.

Форматирање текста је тема за следећи наставак Мале школе али ипак ћемо овде навести један од начина форматирања текста да не би оставили тему недовршену.

Обележите поново текст оквир и позовите Properties са F2. У Properties идите на картицу Text, Слика 4. Одаберите жељени фонт, величину слова и поравнање. На слици 4 видите да смо ми одабрали фонт SFTransRobotic (званични фонт ЛиБРЕ! часописа), стил oblique, величина слова 10pt и поравнање десно за леву мастер страницу.

  Слика 4: Text Properties

Број странице

Број странице је променљив елемент али Scribus има могућност да аутоматски умеће број странице на унапред предвиђено место па тај елемент постаје статичан и његова позиција се може одмах дефинисати у мастер страници. За то нам је потребан још један текст оквир тачно испод линије одвајања. Када уцртате текст оквир поново двокликните на текст оквир и из падајућег менија изабрати Insert → Character → Page Number или још једноставније и брже са тастатуре CTRL+ALT+SHIFT+P.

Остало је да се поново форматира уметнути број стране помоћу прозора Properties → Text и лева мастер страница је готова.

На крају требало би још да снимимо ову мастер страницу. У падајућем менију одаберемо Page → Convert to Master Page… и отвориће се нови прозор Слика 5. Унесите име нове мастер странице, изаберите да се ова страница односи на Left Page и кликом на OK завршите снимање мастер странице. На први поглед се ништа није променило али заправо ми сада имамо нову мастер страницу, што можете проверити у падајућем менију Edit → Master Pages….

  Слика 5: Снимање мастер странице

За крај

До следећег наставка остало је да сами на исти начин направите десну мастер станицу. Ове мастер станице ћемо примењивати у следећим наставцима на новим страницама које будемо отварали.

Сада смо све припремили за додавање главног садржаја. У следећем наставку позабавићемо са слојевима (layers), текст оквирима и стиловима.

Наставиће се…

Администрација Линукс система: Праћење перформанси система (1. део)

Аутор: Михајло Богдановић

Сваки рачунар на свету има свог администратора система. По дефиницији администратор GNU/Linux система је особа која има потпун приступ, односно особа која је суперкорисник (root). Између осталих дужности, администратор треба да има увид у рад свог система. У наредном делу овог текста видећемо неколико основних наредби/алатки (команди/програма) за надгледање и праћење перформанси GNU/Linux система. То би чиниле следеће области: опште оптерећење система, надгледање активних процеса, заузеће системске меморије, ﻿заузеће диска са његовим перформансама и надгледање рада у мрежи нашег GNU/Linux система.

Опште стање система

uptime

Да би сте стекли известан утисак о општем стању перформанси система можете користити команду uptime

Пример

bash-4.1$ uptime
15:39:11 up 3:13, 3 users, load average: 0.08, 0.03, 0.05

Команда uptime ће показати колико је корисника пријављено и колико је просечно оптерећење система током последњих 1, 5 и 15 минута. Као што се може видети на примеру, оптерећење током последњег минута било је 0.08, током последњих пет минута 0.03 и током последњих петнаест минута 0.05. Ипак је ово јако “груб” приказ оптерећености система.

sar

Команда sar је скраћеница од system activity report (извештај о активности система). За разлику од uptime, команда sar даје много поузданије податке.

Пример

Наведена наредба налаже команди sar да у интервалима од броја задатих секунди (у овом случају пет секунди) узме одговарајући број узорака (такође у овом случају пет узорака). Опцијом -u постижемо да команда sar прикаже искоришћење процесора.

%user - означава проценат процесорског времена утрошеног на извршавање корисничког кода, углавном програма
%nice - је проценат процесорског времена утрошеног на извршавање корисничког кода промењеног приоритета
%system - означава време утрошено на извршавање системског кода (кернел и позиви систему)
%idle - показује колико времена процесор није ништа радио

Више информација можете наћи у датотеци/записнику /usr/lib/sa/sadc.

vi /usr/lib/sa/sadc

  Слика 1: sadc

xload

Ако вам је тако лакше оптерећење система можете пратити преко програма xload који даје информације у графичком облику.

xload

  Слика 2: xload

Надгледање активних процеса

Команда ps је одлично оруђе за надгледање активираних процеса вашег система. Најкориснија је у комбинацији са опцијом -el (ps -el). Опција -e излистава податке о сваком активираном процесу док опција -l прави дугачак листинг са подацима.

Пример

Поље опис
F - садржи збир једне или више хексадецималних вредности које описују актуелно стање процеса
S - приказује актуелно стање процеса по принципу: извршава се, привремено заустављен итд…)
UID - приказује идентификатор власника процеса
PID - приказује идентификатор процеса
PPID - приказује идентификатор “старијег” процеса
C - приказује заузеће процесора процесом
PRI - приказује приоритет процеса по принципу већи број већи приоритет
NI - приказује измену приоритета процеса помоћу команде nice по принципу већи број означава нижи приоритет
SZ - приказује количину виртуелне меморије потребне за извршавање процеса
TTY - означава терминал са којег је процес покренут
TIME - приказује укупно процесорско време у сатима и минутима утрошено на извршавање процеса
CMD - приказује команду која је покренула процес

Заузеће меморије

Помоћу команде vmstat можемо испитати подсистем виртуелне меморије и пронаћи евентуални проблем. Команда vmstat приказује статистику коришћења подсистема виртуелне меморије, оптерећење процесора и податке о активности диска и процесора. Општи облик те наредбе је

vmstat [interval] [broj]

Команда vmstat у интервалима (задатим у секундама) узима одговарајући број узорака и резултате приказује у стандардном излазном току

Добијени резултати су наизглед тешко читљиви. Први ред сваког извештаја команде vmstat приказује само збирне информације. Следећи редови приказују информације које можемо да искористимо за откривање евентуалног проблема са меморијом.

поље procs
r - број процеса спремних за извршавање
b - број заустављених процеса

поље memory
swpd - количина коришћене виртуелне меморије у килобајтима
free - количина недодељене меморије у килобајтима
buff - количина међумеморије (енгл. buffer) у килобајтима
cache - количина меморијске оставе (енгл. cache) у килобајтима

поље swap
si - брзина преноса података из виртуелне меморије у радну меморију у KB/s
so - брзина преноса података из радне у виртуелну меморију у KB/s

поље io
bi - број блокова података записаних у секунди на улазно-излазни уређај
bo - број блокова података прочитаних у секунди са улазно-излазног уређаја

поље system
in - број прекида у секунди изазваних уређајима
cs - број промена контекста процеса у секунди

поље cpu
us - проценат процесорског времена утрошеног на извршавање корисничког кода
sy - проценат процесорског времена утрошеног на извршавање системског кода
id - проценат неутрошеног процесорског времена

У овим пољима треба обратити пажњу на коришћење укупне и виртуелне меморије. Када је расположива виртуелна меморија (приказана у килобајтима у пољу swpd) мала, систем са њом интензивно размењује податке па су перформансе вероватно због тога слабиje. Тада треба употребити команду ps да би се открио процес или процеси који интензивно користе виртуелну меморију. Углавном трајно решење је у додавању још RAM-a.

Ако је у колони wa вредност различита од нуле, а вредности у колонама so и si указују на непрестану размену са виртуелном меморијом, потражите процес који опсежно заузима меморију, нарочито виртуелну. Ако дуже посматрате колоне r и b стећи ћете утисак о брзини проласка процеса кроз ред чекања на извршавање, вредност у колони r и b треба стално да буду мале, осим код дуготрајних процеса које такође лако можете да откријете са командом ps.

Команда free приказује коришћење меморије, укључујући виртуелну меморију са расположивом количином. За једно умерено оптерећење системa добићете отприлике следеће резултате

Насупрот горњем приказу ево примера где је меморија прилично оптерећена

Команда free приказује снимак коришћења меморије који можете да обухватите једним погледом. Први ред испод заглавља показује податке о физичкој (радној) меморији у килобајтима, укључујући укупну количину RAM-а, његов не увек и искоришћен део који заузима језгро оперативног система, количину слободног RAM-а и делове RAM-а намењеног дељењу, међумеморији и остави.

Други ред се односи на коришћење међумеморије. Другим речима, команда free одузима предвиђену међумеморију и оставу од колоне used и резултат смешта у колону free тако да добијамо тачнију слику коришћења меморије у односу на заузеће у језгру оперативног система, она се мења у зависности од искоришћења система и просечног коришћења меморије. Ако у првом реду вредност buffers и cached одузмете од вредности коришћене меморије добићете вредност (за први приказ) 311204 (1471564−282812−877548=311204), док додавањем вредности buffers и cached на вредност free добијамо 3890644 (2135548+877548+877548=3890644) што је око 12,5 пута више.

Трећи ред приказује количину расположиве, коришћене и слободне виртуелне меморије која је у време снимања система била некоришћена у оба снимка.

Ови подаци се могу видети и у графичком приказу, све у зависности које графичко окружење користите. Рецимо System Monitor у GNOME графичком окружењу.

  Слика 3: System monitor

Закључак

У овом делу смо могли видети неке најосновније програме попут uptime, xload, free и System Monitor које користе сви корисници без обзира на степен знања и амбиције али и нешто напредније попут команди sar, ﻿ps и ﻿vmstat.

У наредном броју следи наставак где ћемо се бавити темама заузећa диска и коришћење процеса.

Ослобађање

10 заблуда и грешака нових корисника Линукса

Аутор: Слободан Узон

Ако сте дугогодишњи корисник Windows-a, можда сте одлучили да промените платформу и да испробате Линукс, оперативни систем о ком се толико прича и који многи хвале. Успешно сте инсталирали неку од Линукс дистрибуција уз помоћ упутстава са многобројних форума и блогова који се баве Линуксом и спремни сте да уживате у чарима бесплатних програма отвореног кода, у новом графичком окружењу са невероватним ефектима и у сурфовању интернетом без страха од вируса.

Међутим, ако сте на Линукс прешли без припреме која подразумева бар основно упознавање са начином рада Линукса, највероватније ћете бити збуњени другачијим начелима у третирању програма, система датотека и хијерархије фасцикли. У наставку чланка представићемо десет најчешћих заблуда које имају нови корисници Линукса.

1. Све ради као под Windows-oм

Изненађујућ је податак да просечан корисник не зна коју верзију Windows-a користи. За то постоји јасан и оправдан разлог - не занима га и обично није ни важно. Већина има инсталиран Windows XP или Windows 7 и користи га за забаву, посао или интернет и социјалне мреже. Када пређе на Линукс, корисник очекује да све ради на исти начин као и на Windows-у - промена слике на радној површини, резолуција монитора, приступ подешавањима рачунара и корисничким налозима. Велики је корак када нови Линукс корисник схвати да користи другачији оперативни систем од оног на који је навикао и да тај оперативни систем ради другачије.

2. Покушај покретања .exe датотеке

Многи нови Линукс корисници “скину” са интернета или прекопирају са неког DVD диска инсталационе датотеке омиљеног Windows програма и покушају да је покрену. Кад се не догоди ништа или још горе, кад добију поруку о грешци коју не разумеју, постану збуњени, љути и фрустрирани. Не схватају да Линукс тражи програме прављене за Линукс, исто као што Windows захтева програме намењене Windows-у.

3. Избор погрешне дистрибуције

Избор дистрибуције је дилема која мучи нове кориснике Линукса. Најчешће, одлучиће визуелни утисак и популарност дистрибуције. Ретко ко ће узети у обзир да ли, специфични и кориснику важни, програми раде под изабраном дистрибуцијом а још мање ће размишљати да ли су хардвер и периферије (штампач, Web камера, ТВ картица) подржани одговарајућим драјверима.

4. Узалудно тражење програма

Корисници рачунара који прелазе са Windows-a на Линукс најчешће задржавају навику да програме за свој компјутер траже на истим сајтовима као и раније. И тамо, наравно, не налазе потребне програме. Synaptic, Packagekit и Ubuntu Software Center, између осталог, су изванредни извори програма који раде под одређеном дистрибуцијом.

5. Слање LibreOffice докумената корисницима Microsoft Office пакета у подразумеваном формату

Поносни на чињеницу да раде на алтернативном оперативном систему и да користе алтернативне канцеларијске програме, нови Линукс корисници заборављају да табелу или писмо сачувају у свима читљивом формату, па пословна (и приватна) коресподенција личи на игру глувих телефона - чуде се како они могу да отворе MS Word документ а њихов пријатељ не може да прочита документ са екстензијом ODF. Нови MS Office има подршку за ODF формат а LibreOffice за docx, па проблем компатибилности не постоји код нових верзија ова два најпопуларнија канцеларијска пакета. Старије верзије још пате од те бољке.

6. Избегавање коришћења Терминала

Чак и искусни корисници рачунара, мајстори Photoshop-a или AutoCAD-а, нерадо користе command linе под Windows-ом. Нови Линукс корисници, збуњени другачијим оперативним системом и командама које он користи, избегавају да куцкају у оном чудном прозору, иако нека врло битна подешавања могу да изведу само на тај начин.

7. Пребрза предаја

Радознали Windows корисници, удобно уљуљкани у познавање и навике коришћења Windows-а, ипак понекад покушају да упознају и то чудо звано Линукс. Али, кад се суоче са другачијим изгледом, хијерархијом датотека и фасцикли, другачијим ознакама за дискове и партиције, пребрзо одустају од експеримента и враћају се, после два - три сата истраживања, добро познатом окружењу.

8. Фасцикле и њихова хијерархија су исти као на Windows-у

Windows корисници добро знају да им је c: диск онај главни, на њему је Windows, програми, слике и музика. Кад угледају стабло директоријума под Линуксом, необична имена фасцикли и дискова, кад не могу дуплим кликом да приступе диску форматираном у NTFS, запитају се зашто ништа не ради како треба. Још више су изненађени кад им неко покаже да у истом директоријуму могу да направе и поддиректоријум “Слике” и “слике”.

9. Занемаривање ажурирања

Навика из Windows-а да се прескаче ажурирање оперативног система и, најчешће, Office пакета, пренесена на Линукс, може новим корисницима да зада главобоље: редовно ажурирање побољшава и стабилизује оперативни систем и доприноси безбедности и програми су увек најновији и са закрпљеним грешкама.

10. Логовање као root

Администраторска овлашћења која просечан корисник Windows-а преузима у свом налогу довољно су ризична за неискусног корисника. Том логиком - да је корисник газда компјутера, многи Линукс корисници себи дају превелике привилегије над оперативним системом, што, уз неискуство, може да доведе до озбиљних проблема у раду.

Линукс је оперативни систем који “испод хаубе” ради нешто другачије од Windows-а али у канцеларијским пословима, мултимедији и на интенету разлике заправо и нема. Стога је исплативо уложити мало времена и труда да бисте боље разумели како Линукс ради. Кад савладате основе и превазиђете разлике које деле Windows и Линукс и најважније – кад превазиђете своје навике донете са Windows-а, моћи ћете да искористите пун потенцијал безбедног, модуларног, стабилног и за корисника лепо упакованог оперативног система. Линукс заједница ће вам са задовољством помоћи да прелазак са Windows-а на Линукс буде што лакши и безболнији.

Internet Relay Chat

Аутор: Стефан Ножинић

Шта је то IRC?

IRC је скраћеница за ”Internet Relay Chat”. То је протокол који омогућава комуникацију између групе људи кроз такозване ”chat собе” (енгл. channels). Поред тога што служи као средство за групну комуникацију у реалном времену, IRC такође има могућност комуникације две особе кроз приватни chat. Такође је могуће размењивати и датотеке што је велика предност када причамо о комуникацији у реалном времену. IRC је као протокол осмишљен давне 1988. године а данас постоје IRC клијенти за скоро сваку платформу која подржава приступ интернет конекцији. Данас постоји пуно IRC сервера са више од 100 chat соба за најразличитије теме и интересовања. Предност оваквог вида комуникације је пре свега та што се појединац може лако едуковати и усавршавати заједно и уз помоћ других људи широм света. Корисник може приступити IRC серверу и његовим chat просторијама уз помоћ IRC клијента. Корисник потом мора изабрати свој надимак (енгл. nick) по којем ће га остали на серверу препознавати. Препоручује се да се надимак не мења тако често. Доста IRC сервера не захтева од корисника и да региструје свој надимак мада је то препоручљиво како неко други не би следећи пут преузео ваш надимак пре вас.

Ево како можете замислити IRC. То је један виртуелни свет пун људи. Сваки сервер можете замислити као једну велику зграду. Свака зграда има своје специфичне особине али све оне имају неке ствари заједничке. Сада у свакој згради имамо просторије. Замислите да су у тим просторијама неки људи. Ви уђете у неку просторију и можете причати са људима, зар не? Једина ствар је што на IRC-у један човек може бити у више просторија одједном. Имена chat соба најчешће почињу са тарабом (#).

IRC команде

Поред слања порука осталим корисницима који су тренутно у chat соби, ми такође можемо послати неку команду серверу. Те команде су обично команде за регистрацију nick-а, идентификацију, неке команде оператора канала (неког ко има више привилегије на каналу од осталих) и многе друге…. Различити IRC сервери подржавају различите команде. Свака команда почиње са карактером ”/” (без наводника). Такође постоје команде и за IRC клијент које се извршавају на IRC клијенту. Ми ћемо навести најпознатије команде које се користе на већини IRC сервера.

/me је команда којом можемо на каналу писати о себи у трећем лицу једнине. На пример: ако је ваш nick Shelor и укуцате ”/me иде у продавницу” (без наводника) на каналу ће се појавити порука “* Shelor иде у продавницу”.

/аwаy је команда којом наглашавате да сте одсутни.

/join је команда да уђете у неку нову chat собу. На пример /join #floss-magazin ће вас одвести на канал часописа ЛиБРЕ! (ако сте на freenode серверу).

/part је команда да напустите chat собу у којој сте куцали ову команду

/nick је команда којом мењате ваш надимак на серверу (nick). На пример ако желите да промените ваш надимак у ”Inckler” онда куцате ”/nick Inckler” (без наводника).

/kick је команда којом можете избацити некога из chat собе ако имате ту привилегију (ако сте оператор те chat собе).

Привилегије у chat собама

Постоје 3 главне привилегије односно нивоа дозвола у chat собама:

* Корисници без гласа
* Корисници са гласом
* Оператори

Ако chat соба има +m flag односно ако је забрањено причање корисницима који немају “глас” онда ови без гласа нису у могућности да пишу било шта у тој chat соби. Ипак ако је то у chat соби дозвољено онда прва 2 нивоа и немају разлике. Оператори су нека врста главних корисника у некој chat соби. Они могу мењати привилегије другим корисницима, избацити неког корисника из chat собе, мењати опис chat собе и још много тога…

IRC клијенти

Да бисте се конектовали на неки IRC сервер треба вам IRC клијент. Постоји много слободних IRC клијената. Ми ћемо описати само неке најпознатије.

XChat је графички IRC клијент који користи GTK+ за изградњу графичког корисничког интерфејса. По покретању имате опцију да унесете ваш надимак (nick) и да одаберете на који сервер желите да се конектујете. За доста IRC команди већ имате графичке опције у њему које раде посао за вас на клик. Имате опцију да изаберете који канал желите, да лако мењате канале, да лако мењате сервере и још много тога. Такође имате преглед свих корисника на каналу као и да ли је тај корисник тренутно одсутан. У прегледу корисника који се тренутно налазе на каналу можете лако видети и која је њихова привилегија.

Irssi је конзолни IRC клијент. Није претерано захтеван и врло је прилагодљив потребама сваког заљубљеника у командну линију. Већина ствари се ради преко IRC команди. Могу се правити скрипте, теме и још много тога.

Konversation је графички IRC клијент намењен пре свега за KDE окружење, мада га можете користити и на другим графичким решењима. Веома је једноставан за коришћење и лепо се интегрише у остатак KDE апликација.

Слободни професионалац

Слободан софтвер у науци

Аутор: Никола Харди

Слободан софтвер је врло заступљен у науци и образовању а присутан је у широком спектру од програма забавног карактера, за децу предшколског узраста, преко програма за писање бележака на предавањима и симулатора па све до програма за статистичку анализу и обраду података. Ово је кратак преглед програма са којима сам се сусретао, а списак свих корисних програма из ове области је наравно далеко обимнији.

1 Белешке и обавезе

1.1 Emacs org-mode

Emacs је напредан текст едитор са много модова који му додатно повећавају функционалност. За „хватање бележака“ током предавања користимо org-mode. Предности су што се све ради пречицама на тастатури или евентуално писањем команди. Белешке се читају у обичном текстуалном фајлу а постоји могућност за извоз у неки од „лепших“ формата, рецимо PDF, HTML, ODF или чак мапа ума у формату за програм FreeMind. Осим тога, постоји јако добра подршка за листе, набрајања, табеле, разне типове ознака, писање формула унутар редовног текста у LaTeX-у… Могуће га је користити и за много напредније ствари као што су белешке о финансијама или управљање обавезама.

1.2 taskwarrior

Taskwarrior или само task је конзолни програм за прављење спискова обавеза. Од једноставног прављења списка обавеза настала је цела наука, па тако и систем „Getting Things Done“ по угледу на који је и написан овај програм. Неке од његових могућности су груписање обавеза по пројектима, означавање таговима, обавезе које се понављају, мерење времена утрошеног на обављање неког задатка, почетак обавезе, процењено време, приоритети, крајњи рок, филтрирање по практично било којем критеријуму. Три битне ствари које треба да буду истакнуте су аутоматска процена „ургентности“ задатка на основу других већ задатих критеријума, синхронизација са списковима задатака на другим рачунарима путем различитих протокола (git, ssh а ради се и на taskd протоколу) и врло функционална и шарена статистика и графика која такође ради у конзоли. Изузетно користан програмчић за све који су вечито у обавезама.

1.3 Remind и wyrd

Remind је настао релативно давно, за разлику од taskwarrior-а. Његов адекватан опис би био напредан календар. Обавезе, односно подсетници се записују у конфигурациони фајл у виду наредби које Remind разуме и на основу којих прорачунава датуме за поједине догађаје. Неки од примера где се види права снага овог изузетног алата су рецимо подсетници сваког првог понедељка, сваког другог викенда, последње среде у месецу, сваког седмог месеца или било шта друго. Нисмо успели да пронађемо пример који није једноставно решив. Wyrd је графички програм за управљање remind фајловима. Заправо, wyrd је такође конзолни програм али користи добро познату библиотеку ncurses која пружа графику „у терминалу“.

1.4 Workrave

Workrave је ситан програмчић али некада је изузетно битан. За оне који проводе сате за рачунаром врло је честа појава да изгубе појам о времену. У таквим ситуацијама овај програмчић може бити врло користан јер закључава екран после одређеног периода времена и откључа га након паузе. Наравно да је могуће одложити паузу или је некада прескочити али није лоше направити паузу од петнаестак минута на сваких 45 мин рада. Неке од занимљивих могућности су синхронизација тo јест акумулирање проведеног времена за различитим рачунарима путем мреже, време се не мери када не користимо миш или тастатуру дужи временски период (рецимо минут) али постоји и режим за читање када време тече и тада. На почетку паузе, када се екран закључа, приказује се низ вежби за кичму, врат, очи и рамена…

2 Писање и визуелизација

2.1 LaTeX LyX

Математичари врло добро знају какви све проблеми постоје при форматирању докумената са озбиљнијим математичким изразима а и свима нама осталима се догодило да се наш документ једноставно „распадне“. LaTeX је програмски језик (ништа страшно!) који ове проблеме решава на један елегантан начин. Пишете LaTeX код а затим из њега генеришете PDF документ у којем текст неће „цурети“ на све стране. Ово је врло моћан алат за писање разних математичких израза и практично не постоји израз који није могуће написати. Осим математичких формула и симбола, постоје разне могућности и надоградње за руковање табелама, листама, изворним кодовима писаним у разним програмским језицима, илустрацијама, садржајима, индексима, литературом, референцама. Посебно је занимљиво што је могуће генерисати чак и презентације које многи сматрају за нијансу професионалнијим од оних у LibreOffice Impres-у. За презентације служи Beamer. За оне којима се не свиђа идеја да за писање једног обичног реферата или семинарског рада користе један програмски језик, постоји програм по имену LyX који у позадини пише LaTeX код за нас а сам интерфејс је опет сличан LibreOffice Writer-у.

2.2 gnuplot

Gnuplot је једноставно речено алат за цртање графика или плотовање. На овај алат се ослањају и многи други математички и статистички програми, на пример Octave. Прави назив овог алата је gnuplot и gnu у његовом називу нема директне везе са пројектом GNU (Gnu's Not Unix). Настао је првенствено као помоћни алат за визуелизацију математичких функција мада данас има много ширу примену. Подржава дводимензионалне и тродимензионалне приказе. Осим командног интерфејса може се користити у скриптама и укључити у web презентације.

2.3 matplotlib

Matplotlib је Python библиотека за визуелизацију, слична програму gnuplot, односно визуелизацију података у власничком програму MATLAB. Идеја и повод за писaње ове библиотеке је да се програмерима омогући да на брз и једноставан начин графички представе податке које обрађују. На располагању су разни типови графикона, хистограми, криве, равни, поларни, контуре, дијаграми тока и мноштво других.

2.4 graphviz

Graphviz има могућности за визуелизацију разних типова графова, дијаграма и мрежа. Састоји се из више алата (dot, neato, fdp, sfdp, twopl, circo) који имају различиту намену. Графови се описују текстуалним фајловима а приказују (исцртавају) на различите начине, на пример из других програма, генерисањем растерских или векторских излазних фајлова… Постоје графичка окружења за многе програмске језике укључујући C, Python, Tcl и друге.

2.5 Dia

Dia је програм за цртање структуираних дијаграма, као што су UML дијаграми, дијаграми за представљање топологије рачунарских мрежа, дијаграми тока за графичко представљање алгоритама… Може се рећи да је алтернатива за комерцијални власнички програм Microsoft Visio. Dia има графички кориснички интерфејс који је приступачан и почетницима и не захтева претходно учење за разлику од рецимо graphviz-a. Постоји могућност за дефинисање додатних скупова симбола. Једна од занимљивих могућности је и цртање временских дијаграма за анализу рада дигиталних кола, не симулацију већ једноставно цртање таквих дијаграма.

2.6 Inkscape

Inkscape је класичан програм за рад са векторском графиком. Некада је потребно илустровати проблеме, рецимо илустровати композицију објеката у задацима који се баве Њутновом механиком у физици или нацртати Венове дијаграме. Inkscape може врло добро да послужи у оваквим ситуацијама. Наравно, могућности једног оваквог програма су далеко веће али испоставило се да је ово адекватан алат за цртање оваквих једноставних илустрација које су некада потребне.

У овом броју смо тек започели причу о слободном софтверу у науци, образовању, организацији времена и послова… У наредним бројевима ћемо наставити са представљањем слободног софтвера за напредне и просечне кориснике.

Интернет, мреже и комуникације

Cyber криминал (3. део)

Аутор: Владимир Цицовић

Криминалне групе које се користе програмским алатима да дођу до одређене финансијске користи углавном имају своје форуме где продају/купују алатке, кредитне картице и осталу “робу”. “Bођа” тима не мора бити технички добро оспособљен а понекад то није нити један члан групе.

Постоји глобална подела на криминалне активности следећих географских подручја:

руске криминалне групе;

кинеске криминалне групе;

бугарске криминалне групе;

румунске криминалне групе;

турске криминалне групе;

шпанске криминалне групе;

аргентинске криминалне групе;

тајванске криминалне групе.

Ове групе се своде на неколико форума за размену/продају информација/програма/приступа. Циљ постојања тих форума јесте искључиво финансијска корист стране која продаје и стране која купује. Унутар форума постоје blackhat програмери који своје услуге наплаћују. Таква underground економија одувек постоји а мења се само место и начин “трговине”.

Линк: http://www.trendmicro.com/cloud-content/us/pdfs/security-intelligence/spotlight-articles/op_kellermann_peter-the-great-vs-sun-tzu.pdf

Алатке за cyber криминал можемо поделити у неколико категорија:

Exploit kit;

exploit automated tool;

crypter;

RAT; * bot / C&C;

spreader;

ransomware;

scareware.

Напомињемо да постоји и комбинација свих наведених “алатки” - овде су издвојене категорије да би се објаснила њихова улога.

Exploit kit је алатка која се користи да би се ширио botnet - односно мрежа инфицираних рачунара. Обично се ради о сајту који је “разбијен” од стране криминалца или аутоматизоване алатке.

Тај сајт служи за даље ширење botnet-а, тако што се жртва наведе на заражени сајт са намером да га погледа. У том случају exploit kit прво проверава да ли се browser жртве налази на листи “рањивих” - ако јесте, стартује се еxploit - посебан део кода који служи да се жртвин browser превари да изврши код који је наменио нападач. Обично жртвин browser преузме тројанца (или неки bot програм) који служи за даљу контролу рачунара жртве.

Огромним бројем заражених рачунара могуће је урадити много тога, од напада до зараде па преко ширења мреже. За ово није потребно неко веће знање пошто постоје алатке које су аутоматизоване и могу их користити корисници који нису много упознати са рачунарском технологијом. Exploit kit има посебне модуле који се наменски користе за разне верзије рачунара, на пример windows XP sp3 са италијанским језиком. Тиме се инфекција побољшава а и локализација заражених рачунара помаже botnet мастеру у одређеним случајевима (банке у Италији - е-адресе из Италије - и сл).

  Слика 1: Blackhole Exploit Kit

Exploit automated tool је алатка са којом је могуће искористи одређени пропуст на милионима рачунара а да при том нападач нема неко веће знање о томе како се то дешава.
Exploit се може интегрисати у код бота, односно mаlwаrе који претвара рачунар у “зомби” и даје управљање над рачунаром нападачу.

Crypter је алатка која служи за криптовање кода вируса/алатке/RAT или било чега другог што антивирус препознаје као малициозни код. Crypter може да произведе до неколико милијарди варијанти извршне датотеке (.exe под windows-ом или elf под Линуксом), тако да антивирус који препознаје “отисак прста” не може ништа да нађе. Такође, додатна заштита се ставља на препознавање емулације кода коју врши антивирус, у ком случају антивирус није у могућности да препозна код који је већ у бази антивируса. Са пакетом crypter може доћи и нешто што се зове packer али може бити и одвојен од crypter-a. Улога packer-a јесте да компресује код пре него се код шифрује.

  Слика 2: Metasploit plugin - NeXpose аутоматски exploit tool

RAT је скраћеница за Remote Administration Tool. То је алатка за рад/надгледање/контролу удаљеног рачунара. Сврха овог програма јесте да се у потпуности контролише рачунар и оперативни систем.

  Слика 3: ProRat - RAT алатка

Bot / C&C је malware који се шири путем exploit kit-а а C&C је Command and Conquere којим се контролише рад botnet-а, односно мреже заражених рачунара. Botnet се може ажурирати и контролисати. Постоји и могућност аутоматског препознавања постојања у бази антивируса, тако да се сам botnet ажурира и тиме заобилази препознавање. Сврха botnet-а јесте сакупљање информација као што су: шифре, корисничка имена (од е-адреса до е-банке), информација о оперативним системима. Такође се може употребити за напад на одређене сајтове/кориснике, зараду преко огласа (google ads), подизање рејтинга сајта, спамовање.

Све ово доноси власнику (botnet master-у) новац. Обично је botnet master особа са мање техничког знања али информације до којих дође о кредитним картицама може да искористи или прода. Новац који добија “опере” преко exchange мреже, сајтова који служе за пребацивање новца са једног рачуна на други рачун или да користи више облика плаћања и слања и да при томе “прослеђује” новац преко неколико рачуна.

  Слика 4: AldiBot C&C

Spreader је део кода који може да се постави у crypter или да се користи одвојено. Његова сврха јесте да се шири на неколико начина и да притом преноси извршну датотеку. Начини ширења су мрежа, email, usb, web странице, друштвене мреже, IM (instant messaging као MSN, Google talk , yahoo talk и сл). Spreader може да буде подешен, на пример, да се не шири на рачунаре у Индији или да се не шири ван Босне и Херцеговине.

Futuristic worm - spreader за вирусе/програме

Ransomware је програм/вирус који одређене датотеке на зараженом рачунару шифрује и за дешифровање тражи новац. Власници тих датотека (рецимо скупоцени CAD пројекат или 3D анимација) морају платити cyber криминалцу откупнину. Отуда и назив ransom - откупнина, откуп.

SMS откупнина je програм која блокира Windows а само SMS кодом се деблокира. Scareware има исту улогу као и ransomware, али овај пут се жртва плаши тиме што има заражен рачунар “вирусом”. Заправо се ради о лажном “антивирусу” или malware removeru који жртву плаши тврдњом да има вирус и захтева да се “легализује” како би га уклонио.

Лажни антивирус - типична појава, такође тражи плаћање за “уклањање” вируса

Наставиће се…

Сам свој мајстор

Мултимедија: GNU/Linux DAW

Аутор: Горан Мекић

Пошто вероватно не можете да свирате бубњеве у свом стану или кући, морате се задовољити туђим семпловима (или својим, ако имате где да их снимите). Идеја је једноставна: на сваку ноту у неком опсегу је “накачен” неки звук. Ово се најчешће користи за бубњеве али нема генералног правила. Уколико пожелите, можете користити и семплове за бас гитару или трубу, шта год вам је потребно и имате одговарајуће семплове. Да кренемо од саме архитектуре LinuxSampler програма. Сам LinuxSampler не долази са GUI окружењем па ћете желети да инсталирате пакет jsampler или fantasia у зависности од тога како је назван у дистрибуцији коју користите. Разлог за ово раздвајање функционалности од изгледа је што на тај начин LinuxSampler можете контролисати и из других програма, као што је OpenOctave, о чему ће бити речи мало касније. Они међу вама који су користили GigaSampler приметиће да LinuxSampler користи .gig датотеке, те да су њихови стари backup DVD-и поново искористиви. Осим .гиг формата, може се учитати и .sf2 и .sfz, од којих је .sfz најфлексибилнији а .gig најлакши за почетнике. Обзиром да се све више прелази на .sfz, овде ћемо се концентрисати само на тај формат. Пошто до тренутка писања овог чланка нисмо наишли на едитор за .sfz вредан помена, користићемо готове .sfz датотеке и семплове за уводну причу.

Пример учитавања инструмента

Почнимо од бубња и сређене банке семплова. За почетак, скините Big Mono семплове

http://www.analoguedrums.com/details-bm.php

и SFZ датотека:

http://www.drealm.info/sfz/AnalogueDrums/Big%20Mono%20ndk.zip.

Следеће команде ће направити потребну хијерархију директоријума:

# unzip AD-Bigmono.zip
# cd Analogue\ Drums/
# unzip ../../../Big\ Mono\ ndk.zip

А сада покрените jsampler или fantasia, у зависности од ваше дистрибуције и треба да угледате прозор сличан ономе на слици 1. Направите нови MIDI уређај кликом на дугме испод “MIDI devices”. Исто то урадите и за аудио уређај. У средишњем делу прозора постоји још једно такво дугме. Кликом на њега ћете направити нови канал у који ћете учитати семплове. Пребаците из “GIG engine” у “SFZ engine” и кликните на “Load Instrument…”. Појавиће вам се нови прозор и на њему кликните на иконицу поред “Instrument file”. Добићете прегледач датотека у коме треба да нађете .sfz датотеку коју сте отпаковали (последња команда из поменутог блока) и кликнете “Open” па “OK”. Честитамо, управо сте учитали прве семплове у ваш семплер. Али, има један проблем. Шта год да стиснете на клавијатури која је приказана у fantasia прозору, ништа се не чује. Ово је нормално. Ствар је у томе што нисте одабрали где ће аудио сигнал из LinuxSamplera бити прослеђен. Погледајте још једном десни део прозора у коме пише “Audio Devices”. Имате један аудио уређај у коме су приказане неке од опција. Требалo би да видите део у коме пише “Channel: 0” и “JACK_BINDINGS”. Из листе за “JACK_BINDINGS” одаберите “system:playback_1”, а онда пребаците “Channel” на 1 и за “JACK_BINDGS” одаберите “system:playback_2”. Ако сада почнете кликтати по fantasia клавијатури, требали бисте да чујете звук који је додељен дирки на коју сте кликнули. Приметите да су неке дирке светлије од других. То је зато што су тим диркама додељени семплови а осталима нису.

Да бисте олакшали учитавање за следећи пут из менија одаберите “Actions → Export → Sampler Configuration” или притисните CTRL + S на тастатури. Сачувајте датотеку и сваки следећи пут када будете покретали fantasia, можете учитати ту датотеку са “Actions → Run Script” или CTRL + O са тастатуре и одабиром поменутe датотеке.

Интеграција са OpenOctave

Наравно, ово је најбитнији део чланка: како повезати OpenOctave и LinuxSampler. Направите нову сесију у OpenOctave и назовите је Drums. Када вас OpenOctave буде питао да ли желите да отворите новонаправљени пројекат, кликните на “No”. Датотека коју сте сачували из fantasia са наставком .lscp, прекопирајте у ~/oomidi_sessions/Drums и назовите је Drums.lscp. Отворите Drums сесију у OpenOctave и направите нову MIDI траку под називом “drums (dry)”, одаберите “Output” да буде “LinuxSampler:midi_in_0” и кликните на “Add”. Направите нови MIDI клип у тој траци, отворите га у Performerу и кликните по клавијатури која је нацртана са леве стране. Требало би да чујете звук бубња сваки пут када погодите ноту која има додељен семпл.

Честитамо, управо сте повезали две најкомпликованије компоненте у Линукс аудио свету!

Корисни линкови:
[1] http://www.linuxsampler.org/
[2] http://www.analoguedrums.com/details-bm.php
[3] http://www.drealm.info/sfz/AnalogueDrums/Big%20Mono%20ndk.zip

Графика

Фото уређивање и графички дизајн на Линуксу (1. део):
Опремање софтвером

Аутор: Златан Васовић

Уколико сте фотограф или графички дизајнер, а притом користите или ћете користити неку од Линукс дистрибуција, тада је јасно да је опремање софтвером први корак до одличног рада.

Избор дистрибуције

Линукс дистрибуција има, према званичним подацима, преко три стотине. Наравно, увек је на вама коначан избор.

Неке дистрибуције наменски су прављене за уметнике (нпр. Ubuntu Studio), али постоје и дистрибуције које су орјентисане ка другом сегменту које долазе са врло занимљивим пакетом апликација (нпр. Ultimate Edition). Ипак, скоро свака дистрибуција може одлично послужити за фотографе и графичке дизајнере.

Програми и алати

Скуп алата за уређивање дигиталних фотографија и графички дизајн на Линуксу добро је познат, тако да сте за неке од ових програма сигурно чули.

Растерско цртање

Gimp је програм за растерско цртање, али и за фото уређивање и конвертовање у познате фото-формате JPEG, JPEG 2000, PNG-8, PNG-24 и GIF. Одличним скупом алата и подршком за проширења Gimp у рукама професионалаца постаје моћна алатка. Основни формат који се користи је xcf. Има и своје посебне формате за палете (gpl - Gimp Plalette) и компресоване пакете. На великом броју дистрибуција је део стандарног пакета програма, док се на осталима може преузети са сајта www.gimp.org и из ризнице пакета сваке веће Линукс дистрибуције (нпр. Ubuntu Software Center, Debian Packages…), те из управника пакета (нпр. Synaptic). Комерцијални конкуренти су му Adobe Photoshop и Corel PHOTO-PAINT.

  Слика 1: Gimp

Векторско цртање

За векторско цртање намењен је Inkscape. Главни конкуренти затвореног кода су му Adobe illustartor и CorelDRAW. Уколико мало истаражујете пронаћи ћете много занимљивих и корисних опција. Могуће је произвољно мењати поставке документа (то његови конкуренти још не могу), груписати и раздвајати објекте итд. Inkscape има и подршку за проширења. Подржава велики број формата за увоз и извоз, док му је SVG (Scrapable Vector Graphics) основни формат. Може се преузети са сајта www.inkscape.org, из ризнице пакета сваке веће Линукс дистрибуције. Цртајте слободно!

  Слика 2: Inkscape

Фото уређивање и RAW формат

Један од мање познатих али и одличних програм који служи фотографу као асистент је Darktable. Чита формате RAW, JPG, HDR, CR2, PFM, као и многе друге. Подржава и проширења. Има много опција за извоз, у које спадају и слање на Picasa-у и Flickr, 1:1 копија, прилог у е-писму, па и једноставну HTML галерију. Подржава и извоз у формате слика ниског динамичног ранга (JPEG, PNG, TIFF), 16-bit (PPM, TIFF) и високог динамичког ранга (PFM, EXR). Може се преузети са сајта www.darktable.org. Главни „затворени“ конкурент му је Adobe Photoshop Lightroom.

  Слика 3: Darktable

3D цртање

Xara Xtreme је програм који је одличан за 3D цртање. Познат је и по називу Xara Lx (Linux) и приликом покретања програма можете видети натпис Xara Xtreme Linux Edition. Главни формати су му, као и његовом брату неслободног кода (Xara Designer Pro X) xar и web. Можете да увозите и извозите слике у бројним форматима, али и послужити као програм за 2D цртање. Међутим, његова права намена је 3D цртање. Преузимање је могуће са сајта http://www.xaraxtreme.org/.

  Слика 4: Xara Xtreme

Пакет за креацију 3D садржаја

Blender је одличан креатор 3D садржаја. Многобројне опције издвајају овај програм од осталих. Има много конкурената од којих му је највећи Autodesk 3ds Max. Ваше креације у три димензије можете сачувати као Blender Render, Blender Game и Engine зависно од тога шта правите. Blender користе и неки велики светски студији за рекламе и слично. Ту је и Blender Network, својеврсна друштвена мрежа за Blender професионалце. Може се преузети са сајта www.blender.org.

  Слика 5: Blender

DNG конвертер

DNG (Digital Negative) ковертер је код већине фотографа неопходан програм. digiKam, програм за професионалну обраду слика је скоро добио одличан DNG ковертер и тиме добио нашу препоруку. Програм можете преузети са сајта www.digikam.org.

  Слика 6: digiKam

Остали програми

Од осталих програма препоручују се:
Pinta - програм за цртање и уређивање слика (www.pinta-project.com),
MyPaint - програм за цртање прилагођен графичким таблама (www.mypaint.intilinux.com),
RawTherapee - програм за фото уређивање и RAW development (www.rawtherapee.com)…

Као и у случају избора дистибуције коначна одлука је на вама. Напомињемо да већину поменутих програма можете преузети са званичних сајтова, али и из ризнице пакета сваке веће Линукс дистрибуције, те из управника пакета.

Наставиће се…

Мобилни кутак

Google Currents

Аутор: Златан Васовић

У палети најбољих и најпопуларнијих програма за Андроид налази се и Google Currents. Његово име у преводу са енглеског језика значи “Google актуелности”. Currents је доступан и за iOS где је увек имао конкуренцију у виду Flipboard-а који је од недавно постао доступан и за Андроид. Од верзије Андроида 4.1 (Jelly Bean), Currents је део стандардног пакета програма.

Currents је добио и бољу оптимизацију за таблете првенствено због ASUS-а и Nexus 7. У верзији за таблете постоји неколико битнијих разлика. Када отворите насловну страницу неке интернет едиције на таблету можемо видети теоретски неограничен број (у пракси око 20) секција (скупови објава, вести и сл.) које су приказане као плочице. На телефону смо ограничени на само 3 секције, колики год да су екран и резолуција. Ту је и већи приказ садржаја (Table of Contents - табeла садржаја).

Мото му је: “News and publications, anyware you go.” (Вести и публикације, било где да одемо). Као што му и само име каже, служи за читање актуелности. Програм је увек свеж и има одличан превод на српски језик. Средином ове године програм је добио нов, 3D лого.

  Слика 1: Мото Google Currents-a

Програм Currents (Актуелности)

Google Currents најкраће речено садржи библиотеку интернет извора вести (интернет едиција) коју можемо да уређујемо, читамо и допуњавамо.

  Слика 2: Google Currents библиотека

Када инсталирамо програм добијамо најпопуларније изворе вести из разних области. Од домаћих извора je најпопуларнији SrboDroid а од OpenSource извора популарни FLOSS магазин, Full Circle.

Након покретања програма можемо видети slide приказ најновијих вести (актуелности).

  Слика 3: Пример публикације

Помоћу иконице ”+” која се налази при врху екрана (Слика 2) можемо додавати нове изворе из Google Currents сервиса и RSS изворе.

Када задржимо прст на једној од иконица едиција појавиће нам се опције “Постави на врх”, “Преуреди” и “Избриши”. Ако одаберемо преуреди, можемо да мењамо распоред иконица извора у нашој библиотеци. Можемо наћи и приказ најновијих вести на почетној страници (библиотеци).

Картица “У тренду” (Слика 2) служи за праћење најновијих и најчитанијих актуелности из целог света и оне не морају увек бити актуелности из извора наше библиотеке.

  Слика 4: Табеларни приказ слика

За приказ појединих извора актуелности, Google Currents је заиста перфектно урађен. Приказ слика код фото-сервиса је лепо урађен и заснива се на табеларном приказу (Слика 4), с тим што је једна слика на свакој страници већа од осталих да би се истакла. Ово се може видети и код тестера програма. Слике из једног поста се могу гледати и у галерији (Слика 5). Уз слике се приказују и додатне информације ако сама слика поседује те информације. YouTube видео се приказује као сличица са дугметом “Play” које нам кад кликнемо на њега даје избор програма који ће отворити тражени видео.

  Слика 5: Галерија слика

Google Currents producer

Producer је користан Google-ов интернет сервис помоћу којег можемо уређивати нашу публикацију (или публикације) за Актуелности. Када направимо публикацију, она ће бити додата аутоматски у нашу билиблиотеку Актуелности. Можемо додати Google+, YouTube и RSS или atom feed као једну од секција публикације (то је могуће урадити и када правимо нову публикацију), Flickr, Picasa Web и фотографије из неког од Media RSS извора (ова секција делује као фасцикла неког фотографа са старим фотографијама у четвртастом, 1:1 формату), подешавати теме…

Добра опција за писање текстова је могућност увоза HTML-а и докумената из Google Docs-а (садашњег Google Drive-а). Могуће је урадити и увоз текстова из неке ePUB датотеке (ово у 90% случајева ради одлично). Ту је и опција убацивања датотека у MP3, PNG, JPG и GIF форматима. Не би било лоше када би још додали опције за увоз PDF и текстуалних (.txt) докумената.

Делови текста:

1. Наслов
2. Поднаслов
3. Аутор
4. Тело
5. Прикључене датотеке (могу се убацити и директно у тело, односно текст)

Пример текста:

Тест
Пример текста
Тестер
Овај текст је проба.

Attachment.png (приказује се као слика)

Најбоља опција је preview (преглед) која нам омогућава да прегледамо директно нашу едицију у модовима Android, Tablet, iPhone и iPad. Могућ је и приказ преко целог екрана и ротирање preview уређаја који је представљен у сваком од модова.

  Slika 6: Google Currents producer

Коначан утисак и статистика

Овај програм заиста заслужује највећу могућу оцену, јер је урађен врхунски. Једина већа замерка је недостатак друштвених опција.

Средња оцена 21.300 корисника са Google Play Store-а је 4.1. Најновија верзија 1.5.1 (5,2 MB) која је објављена 28.06.2012. захтева Андроид 2.2 и новији. Програм је преузет између 1.000.000 и 5.000.000 пута.

Корисни линкови:
[1] https://www.google.com/producer/currents
[2] https://play.google.com/store/apps/details?id=com.google.android.apps.currents
[3] http://support.google.com/producer/?hl=en
[4] http://officialandroid.blogspot.com/search?q=currents

Смешне стране

Уредник рубрике: Марко Костић

Жаргон Прича

Неки од ВИ (вештачка интелигенција) приповетки

Ово су неки од најсмешнијих примера шала о многим истакнутим хакерима које се причају у лабораторији за истраживање вештачке интелигенције на MIT универзитету. Првобитне приповетке је скупио Дени Хилис који је касније основао фирму “Connection Machines, Inc.”. Током читања ових приповетки вреди знати да је Том Најт (енгл. Tom Knight) један од главних инжењера Lisp машина и да је Дејвид Мун (енгл. David Moon) написао већи део Lisp-а на Lisp Машини.

Том Најт и Lisp Машина

Почетник је покушавао да поправи Lisp машину тако што ју је палио и гасио.

Када је Најт видео шта студент ради, рече спокојно: “Не можеш поправити машину тако што ћеш је гасити и палити ако не знаш у чему је проблем.”

Најт је угасио и упалио машину.

Машина је прорадила.

Мун подучава ученика

Једног дана је ученик дошао до Муна и рекао му: “Знам како да направимо бољи скупљач отпада (енгл. garbage collector). Морамо држати референти бројач свих показивача (енгл. pointers)”.

Мун је стрпљиво испричао следећу причу:

“Једног дана је ученик дошао до Муна и рекао му: “Знам како да направимо бољи скупљач отпада (енгл. garbage collector). Морамо држати референти бројач свих показивача (енгл. pointers)”.

[Прим. уред.: Чисти скупљачи отпада са референтним бројачима имају проблема са циркуларним структурама које показују ка њима.]

Просветљење Сузменово

У данима када је Сузмен (енгл. Sussman) био почетник, Мински (енгл. Minsky) је дошао до њега док је Сузмен хаковао на PDL-6 машини.

“Шта радиш?”, упита Мински.

“Учим насумично повезану неуронску мрежу да игра икс-окс”, одговори Сузмен.

“Зашто је мрежа насумично повезана”, упита Мински.

“Не желим да има било каквих предрасуда о начину играња”, одговори Сузмен.

Мински је онда затворио очи.

“Зашто сте затворили очи?”, упита Сузмен свог учитеља.

“Затворио сам их да би соба била празна”.

У том тренутку је Сузмен доживео просветљење.

Дрешер и тостер

Ученик из друге секције је дошао до Дрешера (енгл. Drescher) док је овај доручковао.

“Желим да ти дам овај тест личности”, рече странац. “Зато што желим да будеш срећан”, рече он.

Дрешер је узео понуђени папир, ставио га у тостер и рекао: “Ја желим да и тостер буде срећан”.

Жаргон Појам

ВМС: г.

DEC-ов власнички оперативни систем за VAKS минирачунаре. Ово је био један од приближно седам окружења које су Unix фанови описивали као оперативни систем који би био омиљен међу хакерима да није Unix-a. Ово је нервирало VMS кориснике. Један од већих хакерских замерки са VMS-ом је то што је био спор.

вуду програмирање: г.

[из дела “вуду економије” Џорџа Буша Старијег]

1. Кодирање помоћу претпоставки или помоћу лоше документације “чупавог” система, могућности или алгоритма које нико не разуме у потпуности. Исход овога је техника која може да не ради и ако не ради нико не може поуздано да зна зашто. Скоро увек је ово синоним за црну магију осим што је за црну магију, веома често, да не постоји документација и да је нико не разуме. Упореди са појмовима магија, дубока магија, тешко чаробњаштво, плес по киши, програмирање “теретни култ”, млатарање мртвом кокошком и SCSI вуду.

2. Ствари које програмери раде за које знају да неће ништа поправити. Понекад ствари стварно и прораде на пример прекомпајлирањем целог изворног кода програма.

Пријатељски настројен софтвер: г.

Непријатељски настројен софтвер према програмеру. Често овај израз користе хакери да би описали системе којим се држе руке корисника тако опседнуто да је немогуће урадити било шта ако је корисник искуснији.

Штреберски Вицеви

Зашто интернет неће никада заменити дневне новине?
Зато што интернетом не можеш да убијеш комарца.

***

Инжењер, менаџер и програмер су се возили у аутомобилу. Ишли су низ брдо и кочнице су отказале. Када су се некако спустили низ брдо и зауставили ауто почели су да причају о томе како да поправе кочнице.
Менаџер је рекао: “Морамо да одржимо састанак да бисмо направили комитет који ће одлучити шта да радимо!”.
Инжењер је рекао: “Ма батали то! Дај ми један џепни ножић и мало самолепљиве траке и бићемо спремни за трен!”.
Програмер је погледао обојицу и рекао “Хајде да га одгурамо на врх и видимо да ли ће му поново отказати кочнице”.

***

Колико је Microsoft-ovih програмера потребно да се замени сијалица?
Ниједан. Microsoft једноставно прогласи мрак за стандард.

Стрип